ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2026 року	м. Ужгород	№ 303/1604/26 	

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дору Ю.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ: 

17 лютого 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
19 лютого 2026 року позивачем подано заяву на усунення недоліків позовної заяви до якої долучено новий адміністративний позов, у якому просить:
-Дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фельдеші Катериною Сергіївною щодо винесення постанови від 03.12.2025 р. про відкриття виконавчого провадження № 79729678 з приводу примусового виконання Постанови № 1145-1 виданої 29.05.2025 р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП про стягнення з ОСОБА_1 34000 грн штрафу на користь держави, а також її бездіяльність щодо невинесення постанови про повернення виконавчого документу у зв`язку із пропуском встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, відповідно до вимог п.2 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" - визнати протиправними.
-Постанову про відкриття виконавчого провадження № 79729678 від 03.12.2025 р. винесену державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фельдеші Катериною Сергіївною, з приводу примусового виконання Постанови № 1145-1 виданої 29.05.2025 р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП про стягнення з ОСОБА_1 34000 грн штрафу на користь держави протиправною і скасувати
-Постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 03.12.2025 р. (у розмірі 200,00 грн.), винесену державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фельдеші Катериною Сергіївною у межах виконавчого провадження № 79729678 з приводу примусового виконання Постанови № 1145-1 виданої 29.05.2025 р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП про стягнення з ОСОБА_3 34000 грн штрафу на користь держави визнати протиправною і скасувати.
-Зобов`язати державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фельдеші Катерину Сергіївну, вирішити питання щодо відкриття виконавчого провадження з приводу примусового виконання Постанови № 1145-1 виданої 29.05.2025 р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП про стягнення з ОСОБА_1 34000 грн штрафу на користь держави з урахуванням вимог п. 2 ч. 4 Ст. 4 Закону України “Про виконавче провадження”.
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 лютого 2026 року задоволено заяву про самовідвід та передано справу для визначення іншого складу суду.
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 березня 2026 року адміністративну справу передано на розгляд до Закарпатського окружного адміністративного суду.
04 травня 2026 року вказана справа надійшла до Закарпатського окружного адміністративного суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 травня 2026 року, дану адміністративну справу передано на розгляд судді Дору Ю.Ю..
З огляду на вищенаведене суддя вважає за необхідне прийняти дану адміністративну справу до свого провадження.
Відповідно до ч. 14 ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС) у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.
Враховуючи те, що в ході розгляду даної адміністративної справи відбулася заміна не тільки складу суду, але самого суду (на Закарпатський окружний адміністративний суд), суддя вважає за необхідне розгляд справи розпочати спочатку.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 травня 2026 року залишено позовну заяву без руху та надано строк для усунення недоліків позову.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 травня 2026 року прийнято заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.
Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.
Судом встановлено, державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фельдеші Катериною Сергіївною, при примусовому виконанні Постанови № 1145-1 виданої 29.05.2025 р начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 34000 грн штрафу на користь держави було винесено Постанову від 03.12.2025 року про відкриття виконавчого провадження № 79729678.
Постановою №1145-1 від 29.05.2025 року було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на останнього стягнення у сумі 17000 грн, а за несвоєчасну сплату штрафу розмір було подвоєно та скеровано до відділу ДВС для примусового стягнення. 
Враховуючи те, що датою складення постанови Постановою №1145-1 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього стягнення у сумі 34000 грн., є від 29.05.2025 року, а набрало законної сили 08.06.2025 року то останнім днем пред`явлення даної постанови до примусового виконання, з урахуванням терміну на її оскарження, є 08.09.2025 року включно.
Державним виконавцем було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 03.12.2025 року у виконавчому провадженні №79729678.
Позивач категорично не погоджується з оскаржуваними постановами та вважає їх протиправними, тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі Закон №1404-VІІІ).
Відповідно до ст. 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
На виконання положень статті 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Згідно із частиною 5 вказаної статті виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону № 1404-VІІІ, виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
Отже, за змістом частини другої статті 27 Закону № 1404-VIII сума виконавчого збору обчислюється саме від суми, що підлягає примусовому стягненню з боржника та передачі стягувачу за виконавчим документом.
На виконання вимог частини четвертої статті 27 Закону № 1404-VIII, державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Тобто, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.
У відповідності до частини п`ятої статті 27 Закону № 1404-VIII визначено перелік випадків, коли виконавчий збір не стягується, а саме: 
1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 
2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 
3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 
4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 
6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише і на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
У відповідності до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче проваджений як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими і актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною першою статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України та постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 1404 у виконавчому документі зазначаються: 
1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 
2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 
3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 
4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичний осіб - платників податків); 
5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 
6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 
7) строк пред`явлення рішення до виконання.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законам України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина перша статті 5 ЗУ «Про виконавче провадженні»).
Частинами першою другою статті 12 Закону № 1404 встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень ;комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання^ протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи| закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з - і наступного дня після його прийняття.
Частиною першою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою а стягувача про примусове виконання рішення.
Згідно з частиною п`ятою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавиць не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи га майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого: провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння, виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Частиною 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема, пропущено встановлений і законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Виконавчий документ, стягувачем за яким є держава або держаний орган, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання ним законної сили. При цьому, пред`явлення виконавчого документа до виконання з пропуском відповідного строку є підставою для повернення державним виконавцем такого виконавчого документу без прийняття до виконання.
Отже, державним виконавцем винесено постанову від 03.12.2025 року про відкриття виконавчого провадження №79729678 та постанову від 03.12.2025 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №79729678 
Як вбачається з постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29.05.2025 року №1145-1, набрала законної сили 08 червня 2025 року, відповідно останнім днем для її пред`явленням є 08 вересня 2026 року.
Однак, державним виконавцем було пред`явлено виконавчий документ до виконання з пропуском тримісячного терміну згідно ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».
Враховуючи вищенаведене, та обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 79729678 від 03.12.2025 р. винесену державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фельдеші Катериною Сергіївною, з приводу примусового виконання Постанови № 1145-1 виданої 29.05.2025 р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП про стягнення з ОСОБА_1 34000 грн штрафу на користь держави; визнання протиправною та скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 03.12.2025 р., винесену державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фельдеші Катериною Сергіївною у межах виконавчого провадження № 79729678 з приводу примусового виконания Постанови № 1145-1 виданої 29.05.2025 р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП про стягнення з ОСОБА_3 34000 грн штрафу на користь держави.
Щодо зобов`язання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фельдеші Катерину Сергіївну, вирішити питання щодо відкриття виконавчого провадження з приводу примусового виконання Постанови № 1145-1 виданої 29.05.2025 р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП про стягнення з ОСОБА_1 34000 грн штрафу на користь держави з урахуванням вимог п. 2 ч. 4 Ст. 4 Закону України “Про виконавче провадження”, суд вказує наступне.
Оскільки позовні вимоги в частині визнання протиправними і скасування постанов підлягають до задоволення, то відповідно всі наступні дії державним виконавцем припиняються, так як, вони є похідними від постанови про відкриття виконавчого провадження.
Отже, в цій частині, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки після скасування первинного процесуального документу, всі вчинені на його підставі дії теж підлягають скасуванню, як похідні. 
Відповідно до ч.2 ст.73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. 
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
У відповідності до ст. 139 КАС України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 1064,96 грн..
Керуючись ст. 5, 19, 77, 139, 243, 246, 287 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) до Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (89600, Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Августина Штефана, 25/2, ЄДРПОУ 34850750) про визнання протиправним та скасування постанови – задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 79729678 від 03.12.2025 р. винесену державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фельдеші Катериною Сергіївною, з приводу примусового виконання Постанови № 1145-1 виданої 29.05.2025 р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП про стягнення з ОСОБА_1 34000 грн штрафу на користь держави.
Визнати протиправною та скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 03.12.2025 р., винесену державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фельдеші Катериною Сергіївною у межах виконавчого провадження № 79729678 з приводу примусового виконання Постанови № 1145-1 виданої 29.05.2025 р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП про стягнення з ОСОБА_1 34000 грн штрафу на користь держави.
В решті позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (89600, Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Августина Штефана, 25/2, ЄДРПОУ 34850750) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 1064,96 грн. (одна тисяча шістдесят чотири гривнi 96 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя	Ю.Ю.Дору