Справа № 523/4254/26
Провадження №2-а/523/81/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2026 р. м. Одеса 
Пересипський районний суд м. Одеси у складі:
головуючої судді - Середи І.В.,
за участю секретаря - Ячменьової Д.В.,
розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 та просить скасувати постанову № R371652 від 20.02.2026р. по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП та припинити провадження.
В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що не погоджується із зазначеною постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 бо вважає себе невинним, постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 фактичним обставинам справи, порушенням норм процесуального права. Крім того, просить стягнути з відповідача судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.
Також зазначив, що постанова не містить взагалі конкретного опису обставин, установлених під час розгляду справи, нормативні акти наведені у ній суперечать фактичним обставинам, Закон України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей” не поширюється на військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку, ставиться в провину порушення правил військового обліку, проте не зазначено, який саме розділ, пункт правил військового обліку порушено позивачем відсутні дані про те, у який саме спосіб ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження ВЛК. При цьому ОСОБА_1 має зареєстровану адресу проживання: АДРЕСА_1 та стверджує, що на його адресу не приходило впродовж 2024-2026р. ніяких повісток від ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 так і інших ІНФОРМАЦІЯ_2 . Він є особою з інвалідністю ІІІ групи, інвалідність, відповідно до наявної у позивача довідки МСЕК № 034015 встановлена безстроково з 12.04.2000р
На посилання у постанові на заяву в якій він зазначає що не оспорює допущене порушення та згоден на притягнення до адміністративної відповідальності за його відсутності, позивач пояснює наступне. Він перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до наявного обліково-реєстраційного документа в мобільному додатку “Резерв +”, данні уточнені вчасно, про що мається запис у відповідній графі,проте у серпні 2025р. в його телефоні у мобільному застосунку “Резерв+” з`явилось повідомлення, що ІНФОРМАЦІЯ_5 звернулось до Національної поліції України з приводу доставлення його до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складення адміністративного протоколу через не проходження(відмову від проходження) ВЛК. Після чого, ОСОБА_2 через мобільний застосунок “Резерв+” звернувся до ТЦК та СП з заявою про розгляд справи, сподіваючись, що під час розгляду справи буде з`ясовано, що на його адресу ніяких повісток не надходило та він має відсрочку від мобілізації на підставі п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України “Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку”, проте отримав через застосунок “Резерв+” повідомлення про штраф у розмірі 17 000грн.
Представник відповідача подав відзив на позов за змістом якого не погоджується з вимогами та зазначив, що згідно з даними з Оберігу позивач з 02.04.2025 по теперішній час знаходиться на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 .Відповідно до протоколу від 14.04.1999 №3 ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_7 позивач визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час. Інших данних про медичні огляди позивача реєстр не містить. Згідно з п.2 розділу ІІ Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» установлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду. У зв`язку з тим, шо позивач не прибув у зазначений строк до ІНФОРМАЦІЯ_2 було направлено електронне подання до поліції про розшук позивача та складання протоколу про адміністративне правопорушення. 20.02.2026 ОСОБА_2 через мобільний застосунок “Резерв+” звернувся до ТЦК та СП з заявою в якій він зазначив, що не оспорює допущене порушення та згоден на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності. Після надходження цієї заяви 21.02.2026 була складена в автоматичному режимі постанова R371652, якою накладено на громадянина ОСОБА_1 штраф у сумі 17000 грн. Підписавши заяву, позивач вчинив юридично значиму дію, а всі його позовні вимоги є безпідставними. Додатково представник повідомив, що на адресу позивача у 2024 році надсилалась повістка з вимогою прибути для уточнення даних, що додається.
Учасники справ в засідання не прибули, повідомлені належним чином про розгляд справи. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в його відсутності.
В силу вимог ст.268 КАС України неявка учасників не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 20.02.2026 року постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 № R371652 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_9 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 ст.210 КУпАП та застосовано стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. 
За змістом постанови зазначено, що: "... за результатом вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 не пройшов, відмовився від проходження ВЛК (п.2 розділу ІІ ЗУ “Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав в/сл та поліцейських на соціальний захист”, чим допустив порушення правил військового обліку".
Як вбачається з наданих представником відповідача доказів, позивач викликався повісткою на 05.12.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних.
Згідно з довідкою МСЕК серії МСЕ № 034015 12.04.2000 р позивачу встановлено 3 групу інвалідності безстроково.
Як вбачається з військово-облікового документу на підставі п.2 ч.1 ст.23 має відстрочку зі статусом "до завершення мобілізації".
Нормами статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.  
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до ч.3 ст.210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вимогами статті 280 КУпАП закріплено обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
За нормами п.2 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін 6-12 місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).
Згідно з п.2 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав в/сл та поліцейських на соціальний захист” від 21 березня 2024 року № 3621-IX (набрання чинності 04.05.2024) в редакції Закону № 4235-IX від 12.02.2025, було установлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Відповідно до пункту 1 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, серед іншого цей Порядок визначає: процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів; організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби.
Відповідно до п.28 Порядку виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).
Відповідно до п.74 Порядку військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в тому числі ті, які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю), за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видаються направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформовані відповідно до пункту 74-1 цього Порядку.
Як закріплено в п.74-1 Порядку для формування направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду в електронній формі за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на таке направлення кваліфікований електронний підпис у день його формування (крім направлення, зазначеного у пункті 74-3 цього Порядку).
Направлення, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, може бути роздруковане. У такому разі його паперова форма повинна містити придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією.
Роздруковане направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту, військовозобов`язаному під особистий підпис.
Під час вручення роздрукованого направлення військовозобов`язаним та резервістам під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.
Згідно з п.74-3 Порядку у разі коли військовозобов`язані та резервісти самостійно виявили бажання пройти медичний огляд, вони можуть подати запит засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного та резервіста.
За наявності підстав для проходження медичного огляду направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду в електронній формі формується з використанням відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, протягом одного календарного дня з дня подання військовозобов`язаним або резервістом такого запиту.
Сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів направлення надсилається до електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного та резервіста.
Сформоване на запит військовозобов`язаного або резервіста направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду вважається отриманим таким військовозобов`язаним або резервістом у день надсилання цього направлення в електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста.
У сформованому направленні на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду зазначаються інформація згідно з вимогами законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.
У разі коли військовозобов`язаному або резервісту було надіслано або вручено повістку з метою проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби і таким військовозобов`язаним або резервістом в межах строку прибуття за такою повісткою було подано запит про формування в електронній формі направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, вважається, що з часу отримання в електронній формі направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду військовозобов`язаний або резервіст підтверджує отримання повістки про виклик з метою проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. У такому випадку військовозобов`язані та резервісти можуть не з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Аналіз норм зазначеного Порядку вказує на два способи проходження медичного огляду за власним бажанням, або за викликом повісткою з наданням направлення для проходження огляду.
Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Згідно з приписами ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, доки її вину не було доведено у законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Частиною 1 та 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Із наданих до суду доказів відповідачем не підтверджено направлення позивачу повістки для виклику для проходження медичного огляду.
Крім того, судом зясовано, що позивач має інвалідність 3 групи і за законом має відстрочку.
Слід звернути також увагу на те, що суду не надано доказів, які були на розгляді і стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.
Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Отже, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для висновку про відмову позивача від проходження ВЛК, тому постанова не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню з закриттям провадження через відсутність складу правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Щодо розподілу судових витрат, слід указати таке.
Питання, які стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються ст. 134 КАС України. 
Відповідно до ч. 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України, відповідно до якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Враховуючи надані докази по отриманню правничої допомоги, а також те, що справа не є складною, заявлена сума підлягає частковому задоволенню у розмірі 3000 грн.
Частина 1 статті 139 КАС України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи викладене, суд вважає, що за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_10 слід стягнути на користь позивача суму судового збору за подання позову у розмірі 1064,96 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
Керуючись ст.ст.2,5,9,77,90,255,268,286 КАС України,
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі задовольнити.
Скасувати постанову № R371652 від 20.02.2026р.. по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , провадження у справі закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 1064,96 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.
Суддя