П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 947/45359/25	

Головуючий першої інстанції Цирфа К.А.
Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Одеса
Повний текст судового рішення складений 17.03.2026

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Дегтярьової С.В., Яковлєва О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - 
В С Т А Н О В И В:
14.12.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови від 06.12.2025 серії ЕГА №1932274 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП (здійснення завідомо неправдивого виклику поліції) та накладення штрафу у сумі 3400грн.
В обґрунтування позову зазначено про протиправність дій органу поліції щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності через відсутність складу адміністративного правопорушення.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17.03.2026 позов задоволений, оскільки матеріали справи не містять належних та достатніх доказів наявності вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом першої інстанції при вирішені справи вимог законодавства, неповне з`ясування обставин справи, внаслідок чого просить рішення суду скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.
Апелянт зазначає про наявність матеріалів з ІпНП, відеозапису з портативного відеореєстратора поліцейського, котрі підтверджують наявність в діяннях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 06.12.2025 інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1932274, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400грн.
З постанови вбачається, що 06.12.2025 по вул. Максима Чайки в м. Одесі ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик, а саме заявив про грабіж, якого насправді не було, чим порушив ст.183 КУпАП. /а.с.11/
Не погоджуючись з притягненням до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.
Так, за змістом ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, за ст.183 цього кодексу. 
Відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Статтею 258 КУпАП передбачено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.
Частиною 2 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.
Відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього кодексу.
За змістом ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.183 КУпАП за завідомо неправдивий виклик поліції, що тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Як вбачається з матеріалів справи, 06.12.2025 о 10:52 на гарячу лінію « 102» надійшов виклик ОСОБА_2 щодо факту грабежу відносно ОСОБА_1 /а.с.31-34/
Згідно ч.1 ст.11 Кримінального кодексу України кримінальним правопорушенням є передбачене цим кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Статтею 186 Кримінального кодексу України відкрите викрадення чужого майна (грабіж) - карається штрафом від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до чотирьох років.
Грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або вчинений повторно, або за попередньою змовою групою осіб, - карається позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років.
Грабіж, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдав значної шкоди потерпілому, - карається позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років.
Грабіж, вчинений у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, -карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років.
Грабіж, вчинений в особливо великих розмірах або організованою групою, - карається позбавленням волі на строк від восьми до тринадцяти років із конфіскацією майна.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Кримінального процесуального кодексу України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.
Тобто, грабіж є кримінальним правопорушенням, а тому наявність або відсутність події такого правопорушення може бути вставлена виключного у порядку досудового розслідування згідно Кримінального процесуального кодексу України. 
Згідно ч.ч.1, 4 ст.284 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.
Про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Однак, матеріали справи не містять доказів наявності досудового розслідування за зверненням ОСОБА_2 від 06.12.2025 щодо факту грабежу відносно ОСОБА_1 та постанови слідчого, дізнавача, прокурора про закриття провадження у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення.
Також з матеріалів справи вбачається, що виклик поліції здійснив гр. ОСОБА_2 , а не позивач.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, що свідчить про протиправність оскаржуваної постанови від 06.12.2025 серії ЕГА №1932274.
На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи правильно встановлено обставини справи, що мають значення для справи, з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст.272, 286, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 березня 2026 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач 		А.В. Крусян	
Судді	  	С.В. Дегтярьова   О.В. Яковлєв