ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/13110/24 Суддя (судді) першої інстанції: Непочатих В.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя  Грибан І.О.
судді:  Беспалов О.О.
Парінов А.Б.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційні скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_2 ), ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - в/ч НОМЕР_2 ) та ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі -в/ч НОМЕР_1 ), в якому просив суд:
- визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_2 ( Відповідач-1), які полягають у невидачі наказів про виплату додаткової винагороди молодшому сержанту ОСОБА_1 за період з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 23.09.2022 та з 02.10.2022 по 12.10.2022 включно, на підставі бойового розпорядження;
- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 (Відповідач-2) нарахувати та виплатити молодшому сержанту ОСОБА_1 додаткову винагороду як військовослужбовцю, який приймав безпосередню участь у бойових діях або у забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області за період з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 23.09.2022 та з 02.10.2022 по 12.10.2022 включно, на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у зазначений період брав участь у здійсненні заходів із збереження національної безпеки і оборони, виконуючи бойові завдання у складі НОМЕР_3 прикордонного загону, у зв`язку з чим має право на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 у розмірі до 100000,00 грн.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 року позовні вимоги задовольнити частково:
- визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_2 ), які полягають у не складенні та не поданні до ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) списків, передбачених додатком 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», стосовно ОСОБА_1 за період з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 23.09.2022; 
- визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за прийняття ним безпосередньої участі у бойових діях або заходах за період з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 23.09.2022 в розрахунку до 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах; 
- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або заходах за період з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 23.09.2022 в розрахунку до 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 
Не погоджуючись з рішенням суду апеляційні скарги подали відповідачі та позивач.
Так, представник в/ч НОМЕР_1 вказує на безпідставність висновків суду щодо бездіяльності військової частини по не нарахуванню та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 23.09.2022 та зобов`язанні здійснити нарахування та виплату відповідних сум, оскільки у зазначений період позивач був відряджений до в/ч НОМЕР_2 , на яку покладено обов`язок повідомляти в/ч НОМЕР_1 про участь військовослужбовця у бойових діях шляхом складання відповідних довідок за встановленою формою. Наразі таких довідок в/ч НОМЕР_2 на адресу в\ч НОМЕР_1 не направляла, а отже і обов`язок нарахування та виплати додаткової винагороди у останньої не виникав. Апелянт просить скасувати рішення в частині вимог до в/ч НОМЕР_1 та в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.
В свою чергу, представник в/ч НОМЕР_2 , вважаючи необґрунтованим рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправними дій в/ч НОМЕР_2 щодо не складання та не подання до в/ч НОМЕР_1 списків, передбачених додатком 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», стосовно ОСОБА_1 за період з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 23.09.2022, зазначав, що позивач у складі НОМЕР_3 прикордонного загону у вказаний період не перебував, а перебував в оперативному підпорядкуванні (відрядженні), тому у в/ч відсутні дані про відрядження позивача. Оскільки позивачем не зазначено конкретний період участі у бойових діях та населені пункти ведення таких заходів, то вважав що предмет спору відсутній. Тому просить рішення в частині визнання бездіяльності в/ч НОМЕР_2 скасувати та в задоволенні позову відмовити.
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про нарахування та виплату додаткової винагороди за період з 02.10.2022 по 12.10.2022, вказуючи на помилковість висновків суду про виплату позивачу додаткової винагороди за вказаний період. Зазначав, що виплати мали місце лише за період з 13.10.2022 по 31.10.2022, на що суд першої інстанції уваги не звернув. Просив рішення в цій частині скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
Також позивачем подано відзив на апеляційні скарги відповідачів, у якому він заперечує проти задоволення апеляційних скарг.
Відзиви на апеляційну скаргу позивача від відповідачів до суду не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.
Переглядаючи справу в межах доводів апеляційних скарг на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 (в/ч НОМЕР_1 ).
У період з 05.07.2022 по 12.10.2022 перебував у службовому відрядженні та оперативному підпорядкуванні начальника НОМЕР_3 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_2 ).
Згідно копії довідки військової частини НОМЕР_2 від 14.10.2022 № 3338 ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області, зокрема, з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 23.09.2022, з 02.10.2022 по 12.10.2022 (а.с. 7 на звороті).
Згідно інформації про грошове забезпечення в/ч НОМЕР_1 (а.с.53), позивач отримував додаткову винагороду згідно постанови КМУ №168:
- за серпень 2022 у розмірі 30000грн.;
- за вересень 2022 у розмірі 30000грн.;
- за жовтень 2022 у розмірі 23000грн. та 40645грн.(нараховано у листопаді).
Згідно довідки в/ч НОМЕР_1 від 25.11.2024 №02.5/12622/24-Вн (а.с.53 на звороті), в журналі службово-бойових дій зведеного загону впс (тип С) НОМЕР_4 прикз№394 від 06.07.2022, журналі службово-бойових дій зведеного загону впс (тип С) НОМЕР_4 прикз№395 від 25.02.2022 відомості про безпосередню участь у бойових діях або заходах з відсічі збройної агресії ОСОБА_1 за період з 01.08.2022 по 12.10.2022 відсутні.
Згідно довідки в/ч НОМЕР_1 від 25.11.2024 №04.3.1/12608/24-Вн (а.с.54) рапорти на підтвердження участі ОСОБА_1 у бойових діях або заходах необхідних для виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 70000грн., передбаченої постановою КМУ №168 у період з 01.08.2022 по 12.10.2022 на адресу НОМЕР_4 прикордонного загону(в/ч НОМЕР_1 ) не надходили.
Вважаючи бездіяльність відповідачів протиправною та такою, що порушує право позивача на отримання додаткової винагороди згідно постанови КМУ №168, останній звернувся з даним позовом в суд. 
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до абзацу 1 статті 1-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XІІ) законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022 та №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), пунктом 1 якої (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 №1146, яка застосовується з 01.09.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до пункту 2-1 Постанови №168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
З метою виконання вимог Постанови №168 та для врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України видано наказ від 30.07.2022 №392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (далі - Наказ №392-АГ), пунктом 1 якого передбачено, що військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення (далі - органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби. Додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.
Відповідно до пункту 4 Наказу №392-АГ підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах: 1) бойового наказу (бойового розпорядження); 2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); 3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.
Пунктом 5 Наказу №392-АГ передбачено, що для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання і завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі. Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця. У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу.
Згідно із пунктом 11 Наказу №392-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України. Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.
Виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів). До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу (пункт 12 Наказу №392-АГ).
Згідно наявної в матеріалах справи копії довідки в/ч НОМЕР_2 від 14.10.2022 № 3338, ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області, зокрема, з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 23.09.2022, з 02.10.2022 по 12.10.2022.
При цьому, в/ч НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 прикордонний загін) списки, передбачені додатком 2 до наказу № 392-АГ, на адресу військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_4 прикордонний загін) не направлялись.
Суд першої інстанції визнав протиправними дії в/ч НОМЕР_2 , які полягали у не складенні та не поданні до ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) списків, передбачених додатком 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», стосовно позивача за період з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 23.09.2022, наразі визнав протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплату додаткової винагороди за вказаний період та поклав на зазначену особу обов`язок по відновленню прав позивача шляхом нарахування та виплату відповідної винагороди.
Крім того, суд відмовив у задоволенні вимог про нарахування та виплату додаткової винагороди за період з 02.10.2022 по 12.10.2022, вважаючи, що її виплачено в розмірі 40645,16 грн .
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується та звертає увагу на наступне.
Так, з системного аналізу наведених вище норм права слідує, що саме списки військовослужбовців у формі, передбаченій додатком 2 до наказу № 392/0/81-22-АГ, являються належним підтвердженням участь у бойових діях або заходах.
В даному випадку такі списки та довідки мали бути подані саме органом Держприкордонслужби, у складі якого відряджені військовослужбовці беруть (брали) участь у бойових діях або заходах - в/ч НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 )) до військової частини, з якої позивача було відряджено - в/ч НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). 
Як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано в/ч НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 прикордонним загоном), списки згідно додатку 2 до наказу №392-АГ за період з 01.08.2022 по 12.10. 2022 року на адресу в/ч НОМЕР_1 не направлялись.
Так, дійсно, виплаті спірної допомоги передує отримання інформації про відряджених військовослужбовців про дні їх безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, яка подається начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у Наказі № 392-АГ.
В той же час такі функції відповідача - в/ч НОМЕР_2 є виключно його дискреційними повноваженнями.
Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Крім того, про існування бойових наказів (бойових розпоряджень) в/ч НОМЕР_2 , як вбачається з матеріалів справи, обізнаний. Однак, доказів направлення журналу бойових дій до 05 числа кожного місяця спірного періоду матеріали справи не містять.
Водночас, колегія суддів вказує, що за своєю правовою природою бездіяльність це як пасивна форма поведінки особи, що полягає у не вчиненні нею конкретних дій, які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах; так і характеризується свідомим і вольовим актом поведінки особи.
Колегія суддів вважає, що в/ч НОМЕР_2 у спірних правовідносинах наділена правом активно діяти у питаннях належного та відповідного грошового забезпечення військовослужбовців, які проходять у нього військову службу.
Даний підхід вважає за можливим застосувати і Європейський суд з прав людини, а саме: у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах "Beyeler v. Italy" № 33202/96, "Oneryildiz v. Turkey" № 48939/99, "Moskal v. Poland" №10373/05).
Таким чином, з огляду на встановлені у справі обставини, в/ч НОМЕР_1 не здійснено певні виплати, через відсутність відповідної довідки про безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони за спірний період, проте позивач має право на отримання додаткової винагороди до 100000 грн. відповідно до Постанови №168.
Колегія суддів зазначає, що принцип правової визначеності є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права. Про це у низці своїх рішень зазначає зокрема Європейський Суд з прав людини. У своїх рішеннях Конституційний Суд України також посилається на принцип правової визначеності, наголошуючи на тому, що він є необхідним компонентом принципу верховенства права.
Принцип правової визначеності (певності) загальний принцип права, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності.
Конституційний Суд України сформулював у Рішенні від 22.09.2005 №5-рп/2005 у справі про постійне користування земельними ділянками, в якому зазначається, що «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі» (абзац другий підпункту 5.4 п. 5 мотивувальної частини) [14]. Цим Конституційний Суд України наголосив, що невизначеність, нечіткість правової норми призводить до її неоднакового розуміння та тлумачення, що в практичній площині призводить до різного застосування.
У справі «Sunday Times v. United Kingdom» Європейський суд вказав, що прописаний у Конвенції термін «передбачено законом» передбачає дотримання такого принципу права як принцип визначеності. ЄСПЛ стверджує, що термін «передбачено законом» має на увазі не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто усталені у суспільстві правила та моральні засади суспільства. До цих правил, які визначають сталість правозастосування, належить і судова практика. Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною повнотою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія (ЄСПЛ аналогічної позиції дотримується у справі «Steel and others v. The United Kingdom»).
Також у рішенні в справі «The Sunday Times v. United Kingdom» Європейський суд зазначив, що закон повинен бути досить доступним, він повинен служити для громадянина відповідним орієнтиром, достатнім у контексті, в якому застосовуються певні правові норми у відповідній справі; норма не може вважатися законом, якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, яка дає можливість громадянинові регулювати свою поведінку.
При цьому, ЄСПЛ у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.
Отже, національне законодавство має тлумачитися таким чином, щоб результат тлумачення відповідав принципам справедливості, розумності та узгоджувався з положеннями Конвенції.
Як вірно зауважено судом першої інстанції, недотримання органами Держприкордонслужби вимог Наказу №392-АГ в частині обміну інформацією про участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, не може мати негативні наслідки для такого військовослужбовця, а отже, й не може впливати на його особисті права, в тому числі на право отримання спірної додаткової винагороди.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправну бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яка полягає у неповідомленні в/ч НОМЕР_1 про безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з 01.08.2022 по 12.10.2022.
Наразі, суд обрав неналежний спосіб захисту поклавши обов`язок щодо нарахування та виплату належних позивачу виплату на в/ч НОМЕР_1 без наявності у останньої відповідних списків та довідок про участь позивача у таких заходах.
У постановах від 28.05.2024 у справі № 120/5170/23, від 08.08.2024 у справі №280/2754/23, від 17.01.2025 у справі № 120/7513/23, від 30.01.2025 у справі № 120/7088/23 Верховний Суд наголосив на тому, що надсилання списків за формою згідно з додатком 2 до Наказу № 164-АГ є елементом процедури виплати додаткової винагороди, зокрема механізмом повідомлення органів, в яких військовослужбовці проходять службу про їх безпосередню участь у бойових діях або заходах за попередній місяць, тоді як підтвердження такого факту здійснюється на підставі конкретно визначених документів, таких як довідка, бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій; рапорт начальника, а відсутність окремих списків або порушення порядку передачі документів між військовими частинами не можуть автоматично позбавляти позивача права на винагороду, якщо інші докази свідчать про фактичну участь цього військовослужбовця у бойових діях або заходах. 
Отже доводи апеляційної скарги відповідача в/ч НОМЕР_2 не спростовують висновків суду про протиправну бездіяльність останнього, та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Доводи апеляційної скарги в/ч НОМЕР_1 частково спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявної бездіяльності у вказаної військової частини та враховуються апеляційним судом при обранні способу захисту порушених прав позивача.
Також, колегія суддів вважає доречними доводи апеляційної скарги позивача щодо вимог про нарахування та виплату додаткової винагороди за період з 02.10.2022 по 12.10.2022, оскільки суд першої інстанції не звернув увагу, що додаткова винагорода в розмірі 40645,16грн. була нарахована та виплачена позивачу саме за участь у відповідних бойових заходах у період з 13.10.2022 по 30.10.2022, що підтверджується інформацією про грошове забезпечення позивача. Отже, суд першої інстанції помилково відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог в цій частині. 
З урахуванням зазначеного, враховуючи принцип верховенства права, на підставі зібраних та досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) підлягає задоволенню шляхом:
- визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 , що полягала у не складенні та не поданні до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) списків, встановлених додатком 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», стосовно ОСОБА_1 за період з 01.08.2022 по 12.10.2022;
- зобов`язання військову частину НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) скласти та направити до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) списки, встановлені додатком 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», стосовно ОСОБА_1 за період з 01.08.2022 по 12.10.2022;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), після надходження від військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) списків, встановлених додатком 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», стосовно ОСОБА_1 за період з 01.08.2022 по 12.10.2022 здійснити протягом 10 днів нарахування ОСОБА_1 додаткової винагороди як військовослужбовцю, який приймав безпосередню участь у бойових діях або у забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області за період з 01.08.2022 по 12.10.2022 включно, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 та здійснити виплату нарахованих сум.
В іншій частині позовні вимоги до задоволення не підлягають.
Варто також враховувати п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, відповідно до якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції постановлене при неповному з`ясуванні обставин справи, в порушення норм процесуального права, що є підставою для його сканування з ухваленням нового судового рішення. 
Керуючись ст. ст. 150, 151, 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України) та апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), що полягала у не складенні та не поданні до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) списків, встановлених додатком 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», стосовно ОСОБА_1 за період з 01.08.2022 по 12.10.2022;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військову частину НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), у 10 денний термін з дня отримання копії цієї постанови, скласти та направити до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) списки, встановлені додатком 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168», стосовно ОСОБА_1 за період з 01.08.2022 по 12.10.2022;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військову частину НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ), у 10 денний термін з дня надходження від військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) списків, встановлених додатком 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», стосовно ОСОБА_1 , здійснити нарахування ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 ) додаткової винагороди як військовослужбовцю, який приймав безпосередню участь у бойових діях або у забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області за період з 01.08.2022 по 12.10.2022 включно, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 та здійснити виплату нарахованих сум.
В іншій частині позовних вимог у задоволенні відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: О.О. Беспалов

А.Б. Парінов

(повний текст постанови складено 26.05.2026р.)