Справа № 565/866/26
Провадження № 2/565/629/26
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(з а о ч н е)

18 травня 2026 року м.Вараш

Вараський міський суд Рівненської області у складі:
головуючого судді Зейкана І.Ю.,
з участю 
секретаря судового засідання Бірюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в приміщенні Вараського міського суду Рівненської області цивільну справу № 565/866/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,-

В С Т А Н О В И В:

До Вараського міського суду Рівненської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 59 105,15 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн..
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.06.2021р. близько 11 год. 00 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «YОКОМОТО НТ250-3А», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Станційній у м.Вараш, Вараського району, Рівненської області, в порушення вимог п.12.3, 12.4 ПДР України, під час виникнення небезпеки для руху не вжив заходів для зменшення швидкості руху до зупинки транспортного засобу та в населеному пункті рухався більше як 50 км на годину, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , та заподіяв ушкодження транспортних засобів. Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою Вараського міського суду Рівненської області від 03 березня 2026 року у справі № 565/73/26 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження та йому завдано матеріальний збиток на загальну суму 59 105,15 грн. Відповідач відмовився добровільно відшкодувати завдану шкоду. 
Внаслідок пошкодження транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_4 та його сім?я дійсно перенесли значні хвилювання, емоційний неспокій. Оскільки відповідач категорично відмовився відшкодувати будь-які витрати по відновлюваному ремонту пошкодженого автомобіля, вони змушені нести додаткові витрати пов?язані з цим. Мить зіткнення у ДТП, принесла ОСОБА_1 невимовний страх за власне життя та здоров?я, адже ситуація була непередбачуваною та загрожувала тяжкими наслідками. Крім цього, тривалий час ОСОБА_1 не міг експлуатувати через пошкодження свій транспортний засіб, що негативно вплинуло на вирішення сімейних питань, внесло дискомфорт в звичайний уклад їхнього сімейного життя. Завдана моральна шкода є істотною, і її наслідки ще довго будуть даватися взнаки, адже подія залишила глибокий слід у його свідомості. Враховуючи вищенаведені обставини, позивач оцінює моральну шкоду пов?язану з негативними явищами в сумі 10 000 грн.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. 
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням Укрпошти про вручення йому особисто повістки 27.04.2026, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву та будь-яких заяв або клопотань до суду не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи, враховуючи, що позивач та його представник не заперечували проти такого розгляду. 
Суд, дослідивши письмові докази у справі встановив наступні обставини. 
У судовому засіданні встановлено, що 26.06.2021р. близько 11 год. 00 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «YОКОМОТО НТ250-3А», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Станційній у м. Вараш, Вараського району, Рівненської області, в порушення вимог п.12.3, 12.4 ПДР України, під час виникнення небезпеки для руху не вжив заходів для зменшення швидкості руху до зупинки транспортного засобу та в населеному пункті рухався більше як 50 км на годину, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , та заподіяв ушкодження транспортних засобів. 
Вказані обставини підтверджуються копією постанови Вараського міського суду Рівненської області від 03.03.2026 року у справі № 565/73/26. Цією постановою суд визнав, що відповідач ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 
Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , транспортний засіб марки Volkswagen, модель transporter, номер шасі НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_2 належить позивачу ОСОБА_1 .
Відповідно до копії висновку експерта № СЕ-19/118-22/11033-АВ від 05.12.2022, вартість матеріального збитку завданого ОСОБА_1 - власнику автомобіля марки Volkswagen, модель transporter, номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , які виникли під час ДТП від 26.06.2021, станом на 18.11.2022 складає 59 105,15 грн. 
Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).
Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 , керував транспортним засобом марки «YОКОМОТО НТ250-3А», д.н.з. НОМЕР_1 , та заподіяв матеріального збитку позивачу ОСОБА_1 , шляхом пошкодження його автомобіля марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування майнової шкоди 59 105,15 грн.
Що стосується позовних вимог у частині моральної шкоди, то суд ураховує наступне.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р., під морально шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних страждань, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Положеннями ст. 23 ЦК України визначено, яку форму може набувати моральна шкода та в яких випадках вона може бути заподіяна особі, право на відшкодування якої особа має внаслідок порушення її прав.
Частиною 2 цієї статті встановлено, що моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. 
Обґрунтування позивачем моральної шкоди душевними (емоційними) стражданнями, які він пережив у мить ДЖТП, а також пов?язаними з пошкодження його автомобіля та позбавленням можливості тривалий час користуватись ним, витратою часу і зусиль спрямованих на його відновлення, суд вважає підтвердженим фактом ДТП, матеріалами справи, тому моральна шкода з наведених підстав підлягає стягненню з винної особи.
Суд, ураховуючи характер моральних страждань позивача, суттєвість вимушених змін у його житті внаслідок пошкодження автомобіля, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану, та виходячи із засад розумності і справедливості, зменшує розмір морального відшкодування до 5 000 грн., розмір якого слід стягнути з відповідача на користь позивача. 
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача доведені і підлягають задоволенню частково. У частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди необхідно задовольнити повністю та частково стягнути моральну шкоду в сумі 5 000 грн. У задоволенні позовних вимог в іншій частині необхідно відмовити. 
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України). 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 234,88 грн.
Згідно із ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно із частиною третьою вказаної статті ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4, ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною третьою ст. 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Частиною 8 вищевказаної статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Позивач зазначає про понесення ним витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 10 000 грн..
На підтвердження отриманих правничих послуг та понесених витрат надає: копію договору про надання правничої допомоги № 247 від 06.04.2026 року, копію акту виконаних робіт (наданих послуг) за даним договором від 08.04.2026, який містить детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Луницькою С.М. Також подані копія ордеру на надання правничої (правової) допомоги та копія квитанції до прибуткового касового ордеру № 18 від 08.04.2026 про прийняття від ОСОБА_1 10 000 грн за виконані роботи за договором про надання правничих послуг. 
Виходячи з встановлених обставин та норм процесуального законодавства, суд приходить до переконання, що надані позивачем докази про понесення ним судових витрат на правничу допомогу під час розгляду справи Вараським міським судом Рівненської області є достатніми. 
Проте, у заяві про стягнення судових витрат, представник позивача заявляє про надані послуги: ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, вартість 2000 гривень; попереднє опрацювання матеріалів, законодавчої бази, що регулюють спірні відносини, формування правової позиції, консультування, затрачено 5 год., вартість 1000 гривень; підготовка вступного слова, процесуальних документів по справі (позов, клопотання, заяви по суті спору), до судових дебатів - затрачено 24 год., вартість 3000 гривень; участь у судовому розгляді справи (судове представництво), судові засідання дата, час та тривалість яких визначається згідно журналу судових засідань вартість 4000 гривень, що в загальному становить 10 000 гривень.
Проте, судові засідання з участю представника не проводились, а отже у суду відсутні підстави для стягнення із витрат пов`язаних з її участю у судовому розгляді. 
Разом з цим, враховуючи характер спірних правовідносин, складність справи, тривалість її розгляду, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) і часом, витраченим на виконання цих робіт (послуг), а також часткове задоволення позовних вимог, суд вважає обґрунтованим і співмірним розмір правничих витрат, які необхідно стягнути із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 у сумі 4 000,00 грн.
Керуючись ст.ст.23, 1167, 979, 1194 ЦК України, ст.ст.81, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,- 

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки відмовити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 59 105 (п`ятдесят дев`ять тисяч сто п`ять) грн 15 (п`ятнадцять) коп. матеріального збитку, завданого внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. моральної шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на загальну суму 5 234 (п`ять тисяч двісті тридцять чотири) грн 88 (вісімдесят вісім) коп. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_5 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Головуючий суддя І.Ю.Зейкан