ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/3316/26
провадження № 3/753/1571/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заруба П.І., за участю захисників Ісаєва І.С., Молдавської О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:
06 лютого 2026 о 02-й годині 16 хвилин в м. Києві, вул. Чорних Запорожців, 20, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Seat Toledo» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме порушення координації рухів, не чітка вимова, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці події відмовився, від проходження огляду на стан сп`яніння в кабінеті лікаря нарколога за адресою: вул. Чорних Запорожців, 20 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Захисник Ісаєв І.С. просив закрити адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, оскільки не встановлено, що останній був за кермом автомобіля.
Захисник Молдавська О.В. в судовому засідання вказала, що матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, на відеозаписі відсутній момент зупинки автомобіля. Крім того, ОСОБА_1 повідомляв, що він пасажир автомобіля, а не водій. Так само ОСОБА_1 не будучи водієм не відмовлявся проходити огляд у лікаря нарколога, він хотів отримати належний огляд, щоб у нього взяли аналіз, але йому відмовили. Також працівники поліції не ознайомили ОСОБА_1 з протоколом та не надали йому можливість надати пояснення. Направлення, яке міститься в матеріалах справи не містить результатів огляду, що є порушенням. На підставі чого захисник просила закрити адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за відсутністю складу праворушення. 
Суд, вислухавши думку захисників, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи та відеозапис з нагрудної камери, надаючи оцінку зібраним доказам у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.
Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, в судовому засіданні був переглянутий відеозапис з нагрудної бодікамери поліцейського, відповідно до якого транспортний засіб ОСОБА_1 знаходиться посередині проїжджої дороги. Біля водійських дверей стоїть ОСОБА_1 , який повідомив, що їхав додому. На 05 хвилині 25 секунді працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 , що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а розташування його автомобіля свідчить про те, що він заїхав в кучугуру, і ОСОБА_1 після цього не увімкнув аварійну сигналізацію, щоб убезпечити інших водіїв. Але ОСОБА_1 не реагує, та запитує чи він щось порушив. Далі працівник поліцїі на 06 хвилині 27 секунді пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці. Останній погоджується, але потім одразу відмовляється і говорить що поїде на освідування в лікарню. Далі працівники поліцїі доставили ОСОБА_1 до медичного закладу. По дорозі до лікарні ОСОБА_1 брав працівника поліцїі за формений одяг та вів себе некоректно. Будучи в приміщенні лікарні ОСОБА_1 повторно почав хапати працівника поліцїі за формений одяг, вимагати віддати права, оскільки він не їхав на автомобілі. На 01 годині 07 хвилині лікар пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Останній відмовляється. Лікар-нарколог пропонує ОСОБА_1 підписати згоду на огляд на стан алкогольного сп`яніння, але ОСОБА_1 повідомляє, що нічого підписувати не буде. Говорить що нехай у нього візьмуть кров, але згоди при цьому підписувати він не буде, виражається нецезурною лексикою, пропонує неправомірну вигоду, падає на підлогу, кричить щоб йому викликали швидку. 
Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, відновити послідовність подій та надати оцінку діям осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Вказаний відеозапис отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Доводи захисників з приводу того, що між ОСОБА_1 не керував транспортними засобами спростовані переглянутим відеозаписом, оскільки ОСОБА_1 на початку відео сам вказав, що їхав додому на автомобілі. 

Позиція захисників, що ОСОБА_1 хотів отримали належний огляд здавши аналіз, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні. Оскільки з переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовився надати згоду на огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікаря-нарколога та відмовився його проходити.
Посилання захисників про відсутність результатів в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є незрозумілими суду, оскільки результати огляду вказуються в тому випадку, коли особа проходить огляд на стан сп`яніння. В даному випадку ОСОБА_1 відмовився проходити огляд.
З приводу невручення ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, то як вбачається з самого протоколу останній відмовився отримувати його копію, ставити підписи та надавати будь які пояснення.
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином норми ПДР встановлюють імперативний обов`язок водія, а не його право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) - ПДР не містять. 
Судом встановлено, працівники поліції виявивши на дорозі транспортний засіб, який заїхав в сніг (кучугури) та зупинився посередині дороги, встановили водія ОСОБА_1 та встановивши наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, запропонували, висунули неодноразово вимогу водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці на що ОСОБА_1 відмовився, що чітко зафіксовано на відеозаписі. На вимогу поліцейського пройти огляд у лікаря нарколога ОСОБА_1 погодився, але будучи у кабінеті лікаря від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. 
Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується фактичними даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 584188 (а.с.1), картці обліку адміністративного правопорушення (а.с.4), направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.5).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні п. 2.5 ПДР та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Вирішуючи питання про накладення адміністратвиного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд враховує обставини та характер скоєного, його особу, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, та вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. 130, 283, 284, 285 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

постановив:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнути з ОСОБА_1  судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 гривні.
Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.
За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя            П.І. Заруба