Справа № 147/1080/26 
Провадження № 2/147/654/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року с-ще Тростянець 

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Мудрак А.М.,
з участю секретаря Чудак Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

у травні 2026 року ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами. В обгрунтування позовної заяви покликаються на те, що 20.08.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір №1708694 про надання споживчого кредиту (надалі кредитний договір, договір) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Після того, як відповідачем було здійснено реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора (далі ІТС) і заповнено електронну заявку на отримання споживчого кредиту на сайті первісного кредитора в мережі Інтернет, ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» 20.08.2024 направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір №1708694 про надання споживчого кредиту у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника на сайті повного тексту кредитного договору (за обраними позичальником в процесі оформлення параметрами терміну і суми кредиту).
20.08.2024 позичальник, після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, виразив однозначну згоду із умовами договору шляхом натискання відповідної кнопки в ІТС первісного кредитора. Зі своєї сторони ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» направило 20.08.2024 13:01:02 ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему на номер телефону НОМЕР_1 (що було зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті) одноразовий ідентифікатор E320, котрий в свою чергу боржником було 20.08.2024 13:01:24 введено/відправлено первісному кредитору у відповідному розділі ІТС, чим він прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладання договору №1708694 про надання споживчого кредиту, на умовах визначених офертою. Таким чином, 20.08.2024 13:03:09 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір №1708694 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_2 , яку позичальник вказав при оформленні кредиту. 
Згодом, позичальник звернувся до ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» шляхом вчинення дій в відповідному розділі ІТС Товариства і ініціював внесення змін до договору в частині збільшення суми кредиту.
ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за додатковою угодою до договору також виконало та надало позичальнику додаткові грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника. Таким чином позичальником було отримано кредит в загальній сумі 6800,00 грн.
Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 
24.02.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №01.02-04/25, відповідно до умов якого клієнт (первісний кредитор) відступає (передає) фактору (новий кредитор) права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором. Відповідно до додатку 1 (реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-04/25 від 24.02.2025 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №1708694 складає 32027,2 грн.
Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором №1708694 від 20.08.2024 становить: заборгованість за тілом 6800 грн, заборгованість за відсотками 12688 грн, пеня 12539,20 грн, загальна заборгованість 32027,20 грн.
Крім того, 21.08.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №1785058, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до розділу 1 кредитного договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надає позичальнику кредит у гривні в сумі 5000,00 грн, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 360 днів. За користування кредитом нараховуються проценти у наступних розмірах та відповідно до наступних умов: cтандартна процентна ставка становить 1,00 % в день та застосовується з другого дня користування кредитом. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_2 , яку позичальник вказав при оформленні кредиту.
Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, не здійснивши передбачені договором платежі вчасно, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 
27.06.2025 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 01.02-17/25.
Відповідно до додатку 1 (реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-17/25 від 27.06.2025, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №1785058 складає 30500,00 грн.
Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором №1785058 від 21.08.2024 становить: заборгованість за сумою кредиту 5000,00 грн, заборгованість за відсотками 15500,00 грн, пеня, штраф 10000,00 гр, загальна заборгованість 30500,00 грн.
Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №1708694 від 20.08.2024 у розмірі 32027,20 грн та за договором №1785058 від 21.08.2024 у розмірі 30500,00 грн, а також сплачений судовий збір.
Ухвалою судді від 14 травня 2026 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно з позовною заявою подано заяву, в якій просять розглядати справу у відсутність представника та не заперечують проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, 30.06.2026 подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає частково. Заперечує щодо стягнення з неї пені та штрафів, оскільки це суперечить п.18 Перехідних положень ЦКУ. 
З урахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши визнання відповідачем позову, приходить до наступного висновку.
Згідно з ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 20 серпня 2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір №1708694 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» (а.с. 8-10). Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е320.
Одночасно позичальником ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту та вона ознайомилась з Правилами надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (а.с. 11, 14-18).
Відповідно до п.1.1 - п.1.3 договору на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кошти у кредит в національній валюті України- гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 2000,00грн. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту - 360днів. 
Відповідно до п.2.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_2 .
21.08.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору №1708694 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 20.08.2024 (а.с. 12). Додаткова угода підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н535.
Також позичальником ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення додаткової угоди щодо збільшення суми кредиту до договору про споживчий кредит №1708694 від 20.08.2024) (а.с. 13).
Відповідно до п.1 додаткової угоди сторони домовились збільшити суму кредиту на 4800,00грн, в зв`язку з чим погодили внести наступні зміни до договору: 1.1. Викласти п.1.2 договору в новій редакції: «1.2. Сума кредиту (загальний розмір) складає 6800,00грн. Тип кредиту - кредит.».
Факт перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1 за договором №1708694 від 20.08.2024 підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» №20250226-1475 від 26.02.2025, зі змісту якого вбачається, що 20.08.2024 о 13:03:09 на платіжну карту клієнта від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» перераховано 2000,00 грн. Призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_2 (а.с.22).
Факт перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1 за додатковою угодою до договору №1708694 від 20.08.2024 підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» №20250226-1476 від 26.02.2025, зі змісту якого вбачається, що 21.08.2024 о 13:00:08 на платіжну карту клієнта від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» перераховано 4800,00 грн. Призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_2 . (а.с.22 на звороті).
Відповідно до розрахунку заборгованості (зробленого поденно) наданого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» за договором №1708694 від 20.08.2024 (з урахуванням додаткової угоди) за ОСОБА_1 станом на 24.02.2025 рахується заборгованість у розмірі 32027,20 грн, що складається з: 6800,00 грн тіло кредиту, 12620,00 грн відсотки,12539,20 грн штраф (а.с. 19-21).
Розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано.
Крім того, судом встановлено, що 21 серпня 2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір №1785058 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» (а.с. 30-33).
Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором К327.
Одночасно позичальником ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту та вона ознайомилась з Правилами надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (а.с. 34-35, 37-44).
Відповідно до п.1.2 - п.1.4 договору на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 5000,00 грн. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту - 360 днів. 
Відповідно до п.2.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_2 .
Факт укладення кредитного договору також підтверджено довідкою про ідентифікацію (а.с. 36).
Факт перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1 за договором №1785058 від 21.08.2024 підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» №20250708-1729 від 08.07.2025, зі змісту якого вбачається, що 21.08.2024 на платіжну карту клієнта від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» перераховано 5000,00 грн. Призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_2 (а.с. 47).
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №1785058 від 21.08.2024 (зробленого поденно) за ОСОБА_1 станом на 27.06.2025 рахується заборгованість у розмірі 30500,00 грн, що складається з: 5000,00 грн тіло кредиту, 15500,00 грн відсотки, 10000,00 грн штраф. (а.с. 44 на звороті - 46).
Розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно з ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У частині другій статті 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію товариства відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором у договорі засвідчив, що погоджується з усіма без виключення умовами оферти, на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов позики та в подальшому прийняв надані кредитодавцем грошові кошти.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч.1, ч.2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Отже, спірний договір №1708694 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 20.08.2024 та додаткова угода до нього від 21.08.2024 підписані відповідачем електронним підписом, а тому наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Також встановлено, що спірний договір №1785058 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 21.08.2024 підписаний відповідачем електронним підписом, а тому наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Крім того, факт укладення оспорюваних договорів визнано самим відповідачем у своїй заяві по суті справи. 
24.02.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено договір факторингу №01.02-04/25, згідно з умовами п.2.1 якого клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав фінансування в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. (а.с. 23-27).
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №01.02-04/25 від 24.02.2025 позивач набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №1708694 від 20.08.2024 в загальному розмірі 32027,20 грн, з яких: 6800,00 грн заборгованість за тілом, 12688,00 грн заборгованість за відсотками, 12539,20 грн сума штрафних санкцій (а.с. 28-29).
Крім того, 27.06.2025 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено договір факторингу №01.02-17/25, згідно з умовами п.2.1 якого клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав фінансування в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. (а.с. 48-51).
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №01.02-17/25 від 27.06.2025 позивач набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №1785058 від 21.08.2024 в загальному розмірі 30500,00 грн, з яких: 5000,00 грн заборгованість за тілом, 15500,00 грн заборгованість за відсотками, 10000,00 грн сума штрафних санкцій (а.с. 52-53).
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього' обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу прававимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право напогашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредиторане звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагал».
При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.
Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора.
Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положенням ст. 611 ЦК України визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Цивільно - правова відповідальність - це покладення на правопорушника передбачених законом невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.
Відповідно до ч.4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів.
Згідно з ч.1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.
Основні засади цивільного законодавства визначені у ст. 3 ЦК України.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч.1 ст. 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти за договором №1708694 від 20.08.2024 та за довогором №1785058 від 21.08.2024 ТОВ «СВЕА ФІНАНС» в повному обсязі не повернуті, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Отже, зібраними у справі доказами доведено, що відповідач зобов`язання встановлені договором №1708694 від 20.08.2024 та договором №1785058 від 21.08.2024 не виконує, кредит та відсотки за його користування не сплачує, а тому суд дійшов наступного висновку.
За договором №1708694 від 20.08.2024 підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками, що становить 19488,00 грн (6800,00 грн + 12688,00 грн). Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 пені (штрафу) в розмірі 12539,20 грн слід зазначити наступне.
За договором №1785058 від 21.08.2024 підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками, що становить 20500,00 грн (5000,00 грн+15500,00 грн). Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 пені (штрафу) в розмірі 10000,00 грн слід зазначити наступне.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
Штраф нараховний відповідачу ОСОБА_1 за договором №1708694 від 20.08.2024 за період з 23.09.2024 по 24.02.2025, що підтверджується розрахунком заборгованості. Таким чином позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та протиправно здійснено нарахування штрафу в розмірі 12539,20 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором №1708694 від 20.08.2024 за штрафом (пенею) слід відмовити, оскільки розрахунок проведений в період дії на території України воєнного стану.
Штраф нараховний відповідачу ОСОБА_1 за договором №1785058 від 21.08.2024 за період з 24.09.2024 по 28.12.2024, що підтверджується розрахунком заборгованості. Таким чином позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та протиправно здійснено нарахування штрафу в розмірі 10000,00 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором №1785058 від 21.08.2024 за штрафом слід відмовити, оскільки розрахунок проведений в період дії на території України воєнного стану.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з платіжною інструкцією №139 від 30.04.2026 позивачем при зверненні до суду з позовом, який сформовано в системі «Електронний суд», сплачено судовий збір у сумі 2662,40 грн (а.с. 7).
Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору слід стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1702,70 грн (39988,00 грн (загальна сума задоволених вимог) / 62527,20 грн (сума заявлених вимог) х 2662,40 грн).
Керуючись ст. ст. 141, 247, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд
у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 37616221) заборгованість за договором №1708694 від 20.08.2024 в розмірі 19488,00 грн (дев`ятнадцять тисяч чотириста вісімдесят вісім гривень 00 коп.), заборгованість за договором №1785058 від 21.08.2024 в розмірі 20500,00 грн (двадцять тисяч п`ятсот гривень 00 коп.), а також 1702,70 грн (одна тисяча сімсот дві гривні 70 коп.) сплаченого судового збору.
В решті позовних вимог відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне ім`я сторін:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», код ЄДРПОУ 37616221, адреса місця знаходження: м. Київ, вул. Іллінська, 8;
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Повний текст рішення складено 01 липня 2026 року.

Суддя А.М. Мудрак