ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2026 року	справа № 380/255/26	

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, - 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, код ЄДРПОУ 13814885), в якому з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 04.11.2020 №134850005359 про призначення мені – ОСОБА_1 пенсії по інвалідності в частині неврахування розмірів заробітної плати, що зазначені у матеріалах моєї пенсійної справи, а саме у довідках про джерела доходів з 01 липня 2000 року: № 02/1069 від 27 березня 2014р., № 02/1070 від 27 березня 2014р., № 02/2274 від 06 грудня 2016р., виданих ВАТ «Приобьтрубопроводстрой».
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо проведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії по інвалідності з врахуванням розмірів заробітної плати, що зазначені у матеріалах пенсійної справи, а саме у довідках ВАТ «Приобьтрубопроводстрой»: № 02/1070 від 27.03.2014 про заробіток за 2002 - 2007 роки; №02/1069 від 27.03.2014 про заробіток за 2008 - 2013 роки; № 02/2274 від 06.12.2016 про заробіток за 2013 - 2016 роки;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_1 з 12.10.2020 (з дня призначення пенсії) перерахунок пенсії по інвалідності з врахуванням розмірів заробітної плати, що зазначені у матеріалах пенсійної справи 134850005359, а саме у довідках ВАТ «Приобьтрубопроводстрой»: №02/1070 від 27.03.2014 про заробіток за 2002 - 2007 роки; № 02/1069 від 27.03.2014 про заробіток за 2008 - 2013 роки; № 02/2274 від 06.12.2016 про заробіток за 2013 - 2016 роки, за результатами чого здійснити виплату такої пенсії з урахуванням виплачених сум.
Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на таке. Позивач 28.09.2025 звернувся до Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідок ВАТ «Приобьтрубопроводстрой»: №02/1070 від 27 березня 2014 року про заробіток за 2002 - 2007 роки; № 02/1069 від 27 березня 2014 року про заробіток за 2008 - 2013 роки; № 02/2274 від 06 грудня 2016 року про заробіток за 2013 - 2016 роки. Однак Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області відмовило в такому перерахунку, оскільки первинних документів, які б підтверджували достовірність даних вищезазначених довідок подано не було, тому для розрахунку розміру пенсії довідки не враховані. Позивач вважає що відповідачем протиправно не здійснено розрахунок пенсії на підставі довідок, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Ухвалою судді від 12.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 
Сторони належним чином повідомлялися про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, підтвердженням чого є наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.
Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 12.10.2020 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Розмір пенсії, обчислений за нормами цього Закону, залежить від тривалості трудового (страхового) стажу, середньомісячного заробітку і періоду, за який заробіток враховано для розрахунку пенсії, права на надбавки та підвищення. До заяви про призначення пенсії по інвалідності долучені довідки про заробітну плату за період роботи в росії з січня 2002 року по червень 2016 року. Оскільки первинних документів, які б підтверджували достовірність даних вищезазначених довідок подано не було, тому для розрахунку розміру пенсії дані довідок не враховано. Звертає увагу, що Верховний Суд України у постанові від 17.03.2015 у справі №21-11a15 дійшов до висновку, що обов?язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Також зазначає, що постановою Верховного Суду від 09.07.2020 у справі №676/3575/16-а (адміністративне провадження №K/9901/30842/18) зроблено висновок, що обов?язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Просить в задоволені позову відмовити повністю.
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 12.10.2020 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Позивач 28.09.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії з 12.10.2020 з врахуванням розмірів заробітної плати, що зазначені у матеріалах пенсійної справи 134850005359, а саме у довідках ВАТ «Приобьтрубопроводстрой»: №02/1070 від 27 березня 2014 року про заробіток за 2002 - 2007 роки; № 02/1069 від 27 березня 2014 року про заробіток за 2008 - 2013 роки; № 02/2274 від 06 грудня 2016 року про заробіток за 2013 - 2016 роки.
За результатами розгляду заяви позивача Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області листом від 14.10.2025 відмовило у перерахунку пенсії на підставі вищезазначених довідок, оскільки первинних документів, які б підтверджували достовірність даних вищезазначених довідок подано не було, тому для розрахунку розміру пенсії дані довідок не враховано.
Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Вирішуючи даний спір суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.
Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV, який набрав чинності 01.01.2004 (далі Закон №1058-ІV).
Статтею 8 Закону №1058-ІV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до ст. 1 Закону №1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною другою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
За змістом частини 1 статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Підпунктом 3 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 ( далі Порядок № 22-1), передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5). Особи, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод), надають довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях), видані підприємствами, установами чи організаціями (їх правонаступниками), де працювала особа, або архівними установами.
Відповідно до пункту 2.10 розділу ІІ Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
З матеріалів справи випливає, що ГУ ПФУ у Львівській області при призначенні пенсії позивачу не врахувало суми заробітної плати за період роботи з 2002-2016 роки згідно з відповідними довідками, оскільки первинних документів, які б підтверджували достовірність даних вищезазначених довідок подано не було, тому для розрахунку розміру пенсії дані довідок не враховано, що на думку суду є необґрунтованим з огляду на наступне.
Відповідно до статті 4 Закону № 1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України Про недержавне пенсійне забезпечення, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Згідно зі статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 пенсійне забезпечення громадян держав учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.
Статтею 6 вказаної Угоди було встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Постановою від 29.11.2022 № 1328 Кабінет Міністрів України постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 у м. москві. Міністерству закордонних справ в установленому порядку повідомити депозитарію про вихід з Угоди, зазначеної в пункті 1 цієї постанови. Таким чином, Угода припинилася через шість місяців з дня отримання депозитарієм повідомлення України про вихід з Угоди, що сталося не раніше, ніж 30.05.2023.
Незважаючи на вихід України з Угоди, пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають (стаття 13 Угоди).
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.01.2025 у справі № 620/3530/22.
Згідно з абзацами другим, третім статті 6 Угоди між Урядом України і урядом рф Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993 (припинила дію відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 № 639 Про припинення дії Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн) трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Зміст наведених положень вказаних міжнародних договорів передбачає, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчислення. Водночас, обчислення стажу здійснюється згідно із законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться за законодавством держави, на території якого вони проживають.
Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права висловлена у постанові Верховного Суду від 29.03.2023 у справі № 360/4129/20.
Страховий стаж відповідно до законодавства рф має бути підтверджений на підставі відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку за вказаний період та (або) документів, що видаються роботодавцями або відповідними державними (муніципальними) органами в порядку, який встановлений законодавством рф. Водночас, обов`язковою умовою для включення зазначеного періоду роботи, яка виконувалась на території рф, до страхового стажу є сплата страхових внесків до Пенсійного Фонду рф за цей період.
Такі висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 20.03.2024 у справі № 200/11294/20-а.
Суд враховує що довідками виданими ВАТ «Приобьтрубопроводстрой» № 02/1070 та №02/1069 від 27.03.2014, № 02/2274 від 06.12.2016 підтверджується, що позивач за період з 2002 року по 2016 рік отримував заробітну плату, при цьому по усіх сумах проводилися відрахування в Пенсійний фонд рф.
На думку суду, зазначені довідки, які містять інформацію про періоди роботи, за які здійснювалась виплата заробітної плати, суми заробітної плати та сплату страхових внесків, є належними документами, які підлягають врахуванню при обчислені пенсії позивача.
Враховуючи зазначені вище встановлені обставини справи, норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини та висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку, що при призначенні позивачу пенсії за віком відповідач безпідставно не врахував заробітну плату за період з 2002 року по 2016 рік.
Щодо моменту з якого слід здійснювати перерахунок пенсії суд зазначає таке.
Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що право громадян на індексацію пенсії не є абсолютним і його захист може бути обмеженим строком звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.
Це, насамперед, зумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними, оскільки реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.
Так, відповідно до частин 1 - 3статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статті 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:
1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;
2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.
Суд звертає увагу на те, що легалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.
Звернувшись до суду з цим позовом 07.01.2026, позивач заявив позовні вимоги з 12.10.2020, у зв`язку із чим, з урахуванням визначеного вище висновку, вони можуть бути захищені судом з 07.07.2025 - тобто в межах шестимісячного строку, встановленого положеннями частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
При цьому, суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Відтак, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування при обчисленні з 01.02.2022 розміру пенсії позивачу відомостей про заробітну плату (заробіток), вказаних у довідках: ВАТ «Приобьтрубопроводстрой»: № 02/1070 від 27.03.2014 про заробіток за 2002 - 2007 роки; №02/1069 від 27.03.2014 про заробіток за 2008 - 2013 роки; № 02/2274 від 06.12.2016 про заробіток за 2013 - 2016 роки та зобов`язати відповідача провести позивачу з 07.07.2025 перерахунок та виплату пенсії по інвалідності з врахуванням розмірів заробітної плати, що зазначені у довідках ВАТ «Приобьтрубопроводстрой»: № 02/1070 від 27.03.2014 про заробіток за 2002 - 2007 роки; №02/1069 від 27.03.2014 про заробіток за 2008 - 2013 роки; № 02/2274 від 06.12.2016 про заробіток за 2013 - 2016 роки, з урахуванням виплачених сум.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1211,20 грн. 
Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо неврахування при обчисленні з 01.02.2022 розміру пенсії ОСОБА_1 відомостей про заробітну плату (заробіток), вказаних у довідках: ВАТ «Приобьтрубопроводстрой»: № 02/1070 від 27.03.2014 про заробіток за 2002 - 2007 роки; №02/1069 від 27.03.2014 про заробіток за 2008 - 2013 роки; № 02/2274 від 06.12.2016 про заробіток за 2013 - 2016 роки.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (код ЄДРПОУ 13814885, місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) провести ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 07.07.2025 перерахунок та виплату пенсії по інвалідності з врахуванням розмірів заробітної плати, що зазначені у довідках ВАТ «Приобьтрубопроводстрой»: № 02/1070 від 27.03.2014 про заробіток за 2002 - 2007 роки; №02/1069 від 27.03.2014 про заробіток за 2008 - 2013 роки; № 02/2274 від 06.12.2016 про заробіток за 2013 - 2016 роки, з урахуванням виплачених сум.
В задоволені решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (код ЄДРПОУ 13814885, місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан