ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 632/368/25
Номер провадження 22-ц/818/1221/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого судді (судді-доповідача) Мальованого Ю.М.,
суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П., 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на рішення Златопільського міськрайонного суду Харківської області від 13 жовтня 2025 року в складі судді Кочнєва О.В. по справі № 632/368/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовна заява мотивована тим, що 30 березня 2018 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200 00,00 грн, процентна ставка 39,99% річних, обов`язковий мінімальний платіж у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн.
АТ «Альфа-Банк» взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав своєчасно, надавши відповідачці у розпорядження кредитні кошти. В свою чергу позичальниця не виконала умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 20 грудня 2021 року склала 32 291,99 грн.
20 грудня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відступлено йому право вимоги за кредитним договором з відповідачкою.
Просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 32 291,99 грн та судовий збір, а також витрати на правничу допомогу в розмірі 9200,00 грн.
Рішенням Златопільського міськрайонного суду Харківської області від 13 жовтня 2025 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» відмовлено у повному обсязі.
Рішення суду мотивовано тим, що відсутні докази, які підтверджують сам факт укладання договору між відповідачкою та первинним кредитором, а саме акцепт пропозиції первинного кредитора. Також відсутні будь-які докази, які підтверджують наявність заборгованості у відповідачки на час переходу права вимоги до позивача за договором факторингу, оскільки виписка по договору № 630888509 чітко вказує на відсутність заборгованості на кінцеву дату. Крім того, виписка не містить даних щодо того, ким вона складена.
На вказане судове рішення 17 жовтня 2025 року засобами поштового зв`язку ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до суду апеляційної інстанції подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду – скасувати та ухвалити нове, яким повністю задовольнити його позовні вимоги.
Апеляційна скарга мотивована тим, що разом з позовною заявою надано оферту відповідачки про отримання кредиту, в якій вказано всі істотні умови договору кредиту, а прийняття оферти підтверджується випискою по рахунку. У самій оферті відповідачка власноручно вказала, що отримала акцепт АТ «Альфа-Банк». Надані виписки по рахунку є доказами видачі кредитних коштів та наявності заборгованості. Отже, на підтвердження заборгованості надані умови кредитного договору (акцептована оферта), виписки та розрахунок, яким суд першої інстанції не надав належної оцінки.
Відповідачкою відзиву на апеляційну скаргу подано не було.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на рішення Златопільського міськрайонного суду Харківської області від 13 жовтня 2025 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, з таких підстав.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 підписано оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії без дати та номеру, відповідно до якої позичальниця пропонує АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між нею та банком. Умови для укладення угоди: тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії, найменування продукту «Максимум», ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000,00 грн, процентна ставка за користування коштами при вчиненні торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою у розмірі 39,99 % річних, тип ставки – фіксована, обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Також просила випустити міжнародну платіжну картку МС DEBIT WORLD строком дії 3 з моменту випуску (а.с. 6). 
Підписанням цієї оферти позичальниця беззаперечно підтвердила, що попередньо ознайомлена у письмовій формі: зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ.
Всі відносини, що не врегульовані угодою, запропоновано врегулювати договором, діюча редакція якого розміщена на сайті банку www.alfabank.com.ua.
Також позичальниця отримала акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, що підтверджується її підписом в оферті.
28 березня 2018 року ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту, умови якого є аналогічними оферті на укладання угоди про надання кредиту (а.с. 6 зворот). 
На підтвердження факту користування ОСОБА_1 кредитними коштами позивачем надано виписку по рахунку за договором № 630888509 за період з 30 березня 2018 року по 20 грудня 2021 року, згідно якої розмір витрат 50 425,80 грн, виписку завершено 20 грудня 2021 року згортанням активу у зв`язку з продажем згідно договору факторингу № 3 «ФК «Еліт Фінанс» від 20 грудня 2021 року на суму 27 232,55 грн (а.с. 17-24).
20 грудня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу № 4, відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» передав (відступив) ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а товариство прийняло належні банку права вимоги до боржників, вказаних у Додатку № 1-1 до договору факторингу (а.с. 9-13).
Згідно пункту 2.2 договору факторингу право вимоги, що відступається згідно даного договору, включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями, пенями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить клієнту.
Пунктом 2.3 договору факторингу передбачено, що право вимоги вважається відступленим фактору з дати оплати фактором ціни прав вимоги відповідно до п. 4.2 цього договору. В дату здійснення оплати фактором ціни прав вимоги Сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру Боржників, за формою встановленою в Додатку № 2 до цього договору.
Відповідно до п.4.2 договору ціна права вимоги за цим договором становить 12 878 944,00 грн. Фактор зобов`язаний передати в розпорядження клієнту грошові кошти і сплатити Клієнтові ціну прав вимоги в розмірі 12 878 944,00 грн, шляхом перерахування на рахунок Клієнта, відкритого в АТ «Альфа-Банк», в дату підписання договору.
Оплата ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на рахунок АТ «Альфа-Банк» вказаної суми коштів за право вимоги згідно договору факторингу № 4 від 20 грудня 2021 року підтверджується копією платіжного доручення № 34291 від 20 грудня 2021 року (а.с. 16).
Як вбачається з виписки з додатку до договору факторингу № 4 від 20 грудня 2021 року – реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, 
ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № ССNG-630888509 від 30 березня 2018 року у сумі 32 291,99 грн, з яких 27 232,55 грн – сума за основною заборгованістю, 5059,44 грн – залишок заборгованості за штрафними санкціями (а.с. 14).
Також 20 грудня 2021 року АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» підписано акт приймання-передачі реєстру боржників від 20 грудня 2021 року (а.с. 15).
Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За положенням частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
За частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положенням частини першої статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
Тобто, підставою для заміни сторони, а саме процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, у наслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом.
Тобто відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
У статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
При цьому у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише суб`єктний склад у частині кредитора.
За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.
Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною іншої сторони шляхом передачі в її розпорядження певної суми грошових коштів. Зазначена послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. Виходячи з того, що правова природа договору визначається з огляду на його зміст, суд при його правовій оцінці повинен дослідити його умови, права та обов`язки сторін для визначення спрямованості як їх дій, так і настання певних правових наслідків. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року в справі № 910/7038/17.
Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі №753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі №5026/886/2012 тощо).
Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відмовляючи у задоволенні позову ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів укладення кредитного договору з ОСОБА_1 та наявності у неї заборгованості, оскільки матеріали справи не містять акцепту оферти, а у виписці по рахунку заборгованість вказана в сумі 0,00 грн.
З такими висновками суду колегія суддів погоджується не в повному обсязі, оскільки наявні в матеріалах справи копія оферти ОСОБА_1 на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, в якій вказано про отримання акцепту, та виписка по рахунку за період з 30 березня 2018 року по 20 грудня 2021 року свідчать про існування між первісним кредитором та відповідачкою кредитних правовідносин. Поточна сума заборгованості на кінцеву дату виписки дійсно вказана у розмірі 0,00 грн, однак не у зв`язку з її погашенням, а внаслідок згортання активу у зв`язку з продажем права вимоги заборгованості у розмірі 27 232,55 грн.
Проте, підстав для задоволення вимог ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» колегія суддів також не вбачає, виходячи з наступного.
Як вбачається з підписаної ОСОБА_1 оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, вона не містить ані дати її підписання, ані номеру договору (а.с. 6).
Паспорт споживчого кредиту підписано 28 березня 2018 року, разом з тим, підписання паспорту не є тотожним підписанню договору (а.с. 6 зворот).
Згідно виписки до договору факторингу № 4 від 20 грудня 2021 року АТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» право вимоги до ОСОБА_1 за конкретним кредитним договором з певним номером ССNG-630888509 від 30 березня 2018 року (а.с. 14), проте цей номер не міститься в оферті на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, та доказів її підписання саме 30 березня 2018 року немає.
У виписці по рахунку ОСОБА_1 також вказано номер договору № 630888509 (а.с. 17), який не зазначено в оферті. Разом з тим, у виписці також вказано, що право вимоги продано ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за договором факторингу № 3, тоді як до матеріалів справи позивачем долучено договір факторингу № 4 і витяг з реєстру боржників з даними ОСОБА_1 саме до договору факторингу № 4, а не № 3 (а.с. 9-14).
Отже, з наданих позивачем доказів, які містять суттєві розбіжності, неможливо встановити дату укладення договору між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 та факт того, що у неї утворилась заборгованість саме за тим кредитним договором, істотні умови якого вказані в оферті, і що саме за цим договором право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс».
Крім того, позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідачки заборгованості, яка складається з тіла кредиту у розмірі 27 232,55 грн і штрафних санкцій у розмірі 5059,44 грн, проте з умов оферти не вбачається, що сторони узгодили розмір і порядок нарахування штрафу, а також з наданих товариством доказів неможливо встановити, за який період були нараховані штрафні санкції, адже у виписці по рахунку штрафи не вказані, а відповідного детального розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» не надано.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного по суті висновку про відмову у задоволенні позову, водночас, вважає за необхідне викласти мотивувальну частину рішення суду щодо підстав для відмови у позові в редакції цієї постанови.
Враховуючи, що рішення суду змінено лише в мотивувальній частині, підстави для перерозподілу судових витрат у суду апеляційної інстанції відсутні.
Керуючись ст.ст.367, 368, ст.374, ст.376, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» задовольнити частково.
Рішення Златопільського міськрайонного суду Харківської області від 13 жовтня 2025 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 05 травня 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований 

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук