УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/10970/25 Головуючий у 1-й інст. Довгалюк Л. В. 
Номер провадження №33/4805/371/26
Категорія ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Жмуцького Миколи Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Богунського районного суду м.Житомира від 08 жовтня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, 

встановив:

Постановою судді Богунського районного суду м.Житомира від 08 жовтня 2025 року об`єднано в одне провадження справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП.
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 02.08.2025 о 00 год 55 хв ОСОБА_1 у м Житомирі на майдані Перемоги, 2 керував автомобілем ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), від проходження у встановленому законом порядку огляду на місці зупинки та у найближчому закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також, 02.08.2025 о 00 год 55 хв ОСОБА_1 у м Житомирі на майдані Перемоги, 2 керував автомобілем ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, повторно протягом року. Своїми діями порушив п. 2.1 а) ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Жмуцький М.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративних правопорушень, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права. В апеляційній скарзі зазначає, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, у діях ОСОБА_1 відсутня, оскільки він не усвідомлював відсутності права керування транспортним засобом. Посвідчення водія у застосунку «Дія» відображалося як чинне, у зв`язку з чим він добросовісно покладався на офіційну інформацію державних реєстрів. Вважає, що у разі відображення неактуальних даних відповідальність за це не може покладатися на особу. Також зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, без участі ОСОБА_1 , без роз`яснення прав та без надання можливості надати пояснення і заявити клопотання. Відеозапису процедури складання протоколу, роз`яснення прав та ознайомлення з його змістом матеріали справи не містять. На його думку, такі порушення свідчать про обмеження права на захист. Крім того, вказує, що з відеозапису не вбачається належного повідомлення про законну підставу зупинки транспортного засобу, передбачену ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а посилання на порушення комендантської години не є передбаченою законом підставою для зупинки. Також зазначає, що зафіксовані у протоколі ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 фактично відсутні, оскільки з відеозапису вбачається чітка мова, логічна поведінка та нормальна координація рухів. Вважає, що за відсутності об`єктивних ознак сп`яніння у працівників поліції не було законних підстав для ініціювання огляду. На підтвердження своїх доводів посилається на правові висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах.
Належним чином повідомлені про місце і час судового засідання ОСОБА_1 та його захисник Жмуцький М.В. до суду апеляційної інстанції не з`явились, будь-яких клопотань на адресу суду не направляли.
За таких обставин, з метою недопущення затягування розгляду справи, зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та у відповідності до положень ч.6 ст.294 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які беруть участь в апеляційному провадженні справи.
Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.
Частиною 1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості  ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а саме:
протоколами про адміністративне правопорушення від 02.08.2025 серії ЕПР1 №409742, серії ЕПР1 №409747 (а.с.1-4);
копією постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5372175 від 02.08.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.5);  
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.6);
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ОМСЦ`ЖОР від 02.08.2025 (а.с.7); 
рапортом старшого лейтенанта поліції інспектора взводу 2 роти №4 БУПП в Житомирській області ДПП В.Лісовця від 02.08.2025, згідно якого під час несення служби в складі екіпажу Граніт 106 02.08.2025 о 00 год 55 хв, за порушення ПДР, а саме п.1 ст.35 був зупинений автомобіль ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя). Від проходження огляду водій відмовився у встановленому законом порядку. Було складено протоколи за ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, винесено постанову за ч.1 ст.122 КУпАП, ознайомлено зі ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України (а.с.8);
відеозаписом обставин події (а.с.10).
Суддя місцевого суду надав належну оцінку зазначеним доказам, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводами апеляційної скарги висновків суду першої інстанції в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП не спростовано.
Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . Наявні в матеріалах справи докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Зокрема, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. У ході спілкування з працівниками поліції не заперечував факту вживання алкогольних напоїв. На законну вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я - відмовився. Від підпису у протоколі та інших процесуальних документах відмовився. В подальшому був відсторонений від керування транспортним засобом.
Відеозаписом підтверджено, що працівниками поліції не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які могли б бути підставою для визнання складених процесуальних документів недопустимими доказами. 
Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема право на надання пояснень, заявлення клопотань, користування правовою допомогою адвоката, а також право не давати пояснення щодо себе та близьких осіб, тобто у обсязі, достатньому для реалізації права на захист, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про порушення права на захист є безпідставними.
Зупинка автомобіля, яким керував  ОСОБА_1 , відповідала вимогам ст.35 Закону України «Про національну поліцію» та була обумовлена порушенням водієм ПДР. Після зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 були надані пояснення щодо мотивів зупинки. Крім того, з правового аналізу норм п.5 ч.1 ст.8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», пунктів 3, 8, 16 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 №573, слідує, що факт пересування транспортним засобом під час дії комендантської години є достатньою підставою для зупинки працівниками поліції транспортного засобу та перевірки документів для встановлення осіб, що перебувають у транспортному засобі.
Посилання у апеляційній скарзі на недотримання працівниками поліції порядку оформлення протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставними. Відеозаписом підтверджено, що ОСОБА_1 було повідомлено про складення відносно нього протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п.2.5 ПДР, а саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, проте від підпису у процесуальних документах він відмовився. При цьому, водій мав можливість скористатися своїми правами, надати пояснення, проте свідомо від цього відмовився, у зв`язку з чим підстави для визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом відсутні. 
За таких обставин доводи апеляційної скарги спростовуються дослідженими доказами та не дають підстав для висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.
Водночас суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки такий висновок не ґрунтується на належних і достатніх доказах.
Відповідно до п. 2.1 а) Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу зобов`язаний мати при собі посвідчення водія відповідної категорії.
Згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідальність передбачена, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у встановлений спосіб посвідчення водія чи інші передбачені законодавством документи.
Частиною 2 ст. 126 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою–четвертою цієї статті.
Отже, обов`язковими ознаками складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є, зокрема, доведеність факту повторності та наявність вини особи, яка передбачає її обізнаність про відсутність права керування транспортними засобами.
Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності та бажала або свідомо допускала настання її наслідків.
Як убачається з матеріалів справи та відеозапису, ОСОБА_1 пред`явив працівникам поліції посвідчення водія у застосунку «Дія», яке на момент зупинки транспортного засобу відображалося як чинне, у чому також пересвідчився працівник поліції.
Посилання суду першої інстанції на відомості Єдиного державного реєстру МВС щодо статусу посвідчення водія ОСОБА_1 як «вилученого», а також на обставини не складання ним теоретичного та практичного іспитів, самі по собі не спростовують зазначеної обставини та не дають підстав для беззаперечного висновку про наявність у його діях вини, необхідної для кваліфікації правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
Крім того, наявна у матеріалах справи постанова серії ЕНА №4168171 від 28.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП не може бути належним доказом повторності.
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що особі інкриміновано, зокрема, керування транспортним засобом без пристебнутого ременя безпеки та не складання іспиту в сервісному центрі МВС, що не відповідає диспозиції ч. 2 ст. 126 КУпАП, яка передбачає відповідальність саме за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Отже, вказана постанова не підтверджує факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, у розумінні, необхідному для застосування ч. 5 ст. 126 КУпАП, а відтак не свідчить про наявність ознаки повторності.
За таких обставин матеріалами справи не підтверджено поза розумним сумнівом наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП за епізодом, викладеним у протоколі серії ЕПР1 №409747 від 02.08.2025.
За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню із закриттям провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд 
постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Жмуцького Миколи Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 08 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та постановити нову постанову.
Провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич