П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/4339/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дмитришена Руслана Миколаївна 
Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М. 
02 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Кузьмишина В.М. 
суддів: Сапальової Т.В.  Сушка О.О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. Описова частина.
1. Короткий зміст позовних вимог.
1.1 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі - відповідач-1), НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) (далі - відповідач-2) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії.
1.2 В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправні дії військової частини НОМЕР_3 щодо не повідомлення військової частини НОМЕР_1 про його безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 13.01.2023 по 09.04.2023.
1.3 З метою захисту своїх прав позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просив зобов`язати військову частину НОМЕР_3 направити до військової частини НОМЕР_1 інформацію про участь в бойових діях, а також зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити додаткову винагороду як військовослужбовцю, який приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 13.01.2023 по 09.04.2023.
2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.
2.1 ОСОБА_1 у 2023 році проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
2.2 Наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону №31-ос від 13.01.2023 позивача направлено у службове відрядження до НОМЕР_2 прикордонного загону з 13 січня 2023 року, з метою прийняття участі у заходах.
2.3 Відповідно до наказу начальника НОМЕР_4 прикордонного загону №204-ос від 09.04.2023 позивач прибув із службового відрядження з НОМЕР_2 прикордонного загону, з 09 квітня 2023 року.
2.4 В подальшому, наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону від 13.06.2023 №377-ОС позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення для подальшого проходження військової служби з 13 червня 2023 року.
2.5 У період службового відрядження з 13.01.2023 по 08.04.2023, позивач перебував на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 , яка і здійснювала йому нарахування та виплату грошового забезпечення.
2.6 Як вбачається з довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач у період з 13.01.2023 по 07.04.2023 брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії. Це підтверджується і витягами з Журналу бойових дій зведеного загону від 10.01.2023, 15.02.2023, 22.03.2023.
2.7 Позивач вважає, що за період перебування його у службовому відрядженні додаткова винагорода виплачена не в повному обсязі.
2.8 На звернення представника позивача з питань виплати позивачу додаткової винагороди, НОМЕР_4 прикордонним загоном повідомлено, що збільшена додаткова винагорода не проводилась, оскільки в/ч НОМЕР_3 не повідомляла в/ч НОМЕР_1 про безпосередню участь позивача у бойових діях або заходах у формі, передбаченій додатками до наказу №392-АГ, або у формі, передбаченій додатком №2 до наказу №628-АГ, тому накази на виплату збільшеної додаткової винагороди не видавались.
2.9 Позивач вважаючи, що його права є порушеними , звернувся з позовом до суду.
3. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
3.1 Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17.10.2025 позов задоволено частково: 
- визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 за період з 01.02.2023 по 04.02.2023, з 11.02.2023 по 31.03.2023 збільшеної додаткової винагороди до 100 000грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.02.2023 по 04.02.2023, з 11.02.2023 по 31.03.2023 збільшеної додаткової винагороди до 100 000грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.
3.2 Суд першої інстанції виходив з того, що оскільки первинні документи (Журнали бойових дій зведеного загону) велися посадовими особами самої в/ч НОМЕР_1 та перебували у її розпорядженні, відповідач-1 володів достатньою інформацією для самостійного встановлення днів безпосередньої участі позивача у бойових діях, а неотримання формального повідомлення від в/ч НОМЕР_3 не може нівелювати право військовослужбовця на належне грошове забезпечення.
4. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.
4.1 Відповідач-1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 )) просить скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.10.2025 та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що судом першої інстанції не з`ясовано обставин, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального права. 
4.2 В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що за відсутності офіційного повідомлення від в/ч НОМЕР_3 у порядку п. 5 Порядку №36 у нього не виникло обов`язку щодо видання наказів на виплату збільшеної винагороди. Також зазначає про неможливість виплат після виключення позивача зі списків частини та обрання позивачем неналежного способу захисту прав.
4.3 Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якому стверджує про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги, тому просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.10.2025 без змін. 
ІІ. Мотивувальна частина. 
1. Позиція апеляційного суду
Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, виходячи з таких підстав.
1.1 Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
1.2 На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі – Постанова № 168), пунктом 1 якої (в первинній редакції) передбачено, установити на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
1.3 На виконання вимог вищевказаної Постанови № 168 та з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди та підвищення рівня їх соціального захисту видано наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31 березня 2022 року № 164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168» (далі – Наказ № 164-АГ), який підлягав обов`язковому виконанню всіма органами охорони державного кордону України.
1.4 Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Наказу № 164-АГ визначено виплати додаткової винагороди здійснювати в поточному місяці за попередній місяць.
1.5 Згідно пункту 12 Наказу № 164-АГ він підлягав застосуванню з 24 лютого 2022 року до дня його скасування - 01.08.2022 року.
1.6 В подальшому, видано наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 №392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (далі – Наказ № 392-АГ), який підлягає обов`язковому виконанню всіма органами охорони державного кордону України, з 1 серпня 2022 року до дня його скасування - 01.12.2022 року. 
1.7 Надалі, видано наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 09.12.2022 року №628-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (далі – Наказ №628-АГ), який також підлягав обов`язковому виконанню з 1 грудня 2022 року всіма органами охорони державного кордону України. 
1.8 Наказ №628-АГ дещо змінив перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168, проте залишився незмінним перелік документів для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців, у тому числі відряджених, у таких бойових діях або заходах, який передбачався Наказом №392-АГ .
1.9 Так, згідно з пунктом 3 наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 9 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ документами, що підтверджують безпосередньою участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:
1) бойовий наказ (бойове розпорядження);
2) журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал), журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них;
3) рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.
1.10 В подальшому видано наказ Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 № 36 «Про затвердження Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31 січня 2023 р. за № 196/39252, який підлягав обов`язковому виконанню з лютого 2023 року по серпень 2023 року включно всіма органами охорони державного кордону України.
1.11 Вказаний Порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 № 36 (далі – Порядок № 36), розділяв вже виплати додаткової винагороди на інші 2 категорії - до 30000 грн. на місяць пропорційно виконанню спеціальних завдань, визначених підрозділами Сил Оборони України, та до 100 000 грн. на місяць пропорційно безпосередній участі у бойових діях або в інших передбачених цим наказом випадках.
1.12 Зокрема, пунктом 1 частини 2 наказу МВС №36 обумовлено, що на період дії воєнного стану додаткова винагорода виплачується:
1) у розмірі до 30 000 гривень військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (бойовими розпорядженнями) в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань: у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил), а також у межах операційних зон угруповань військ (Сил оборони держави), залучених до заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії; наземної охорони та оборони об`єктів критичної інфраструктури; у районах ведення воєнних (бойових) дій у складі військових адміністрацій; із усебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями, крім випадків здійснення такого забезпечення в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником.
Пунктом 3 частини 2 наказу МВС №36 визначено, що на період дії воєнного стану додаткова винагорода виплачується: у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.
1.13 Частинами 3 та 4 наказу МВС №36 передбачено, що до безпосередньої участі в бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення воєнних (бойових) дій:
1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;
2) бойових (спеціальних) завдань з усебічного забезпечення органів (підрозділів) Держприкордонслужби, угруповань військ, інших складових сил оборони згідно з бойовим розпорядженням в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;
3) бойових завдань з охорони об`єктів під час нанесення по них вогневого ураження противником, відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення їх у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього вогневого контакту з противником;
4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;
5) бойових (спеціальних) завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;
6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;
7) бойових (спеціальних) завдань у складі екіпажу корабля, катера, судна забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також виконання бойових завдань з пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів;
8) бойових (спеціальних) завдань у складі відділів прикордонної служби, прикордонної застави, прикордонної комендатури, прикордонної комендатури швидкого реагування в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником.
Документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у воєнних (бойових) діях або заходах, є: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них; рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у бойових діях або заходах.
1.14 Відповідно до частини 5 Наказу МВС №36, облік військовослужбовців, які беруть безпосередню участь у бойових діях або заходах та виконують бойові (спеціальні) завдання, визначені підпунктами 1, 2 пункту 2 цих Порядку та умов, та підготовка проєктів наказів про виплату додаткової винагороди в органі Держприкордонслужби здійснюється штабами військових частин.
1.15 Начальники (командири) органів Держприкордонслужби, до яких відряджені (прикомандировані) військовослужбовці, щомісяця до 5 числа інформують органи Держприкордонслужби за місцем проходження служби військовослужбовців про їх безпосередню участь у бойових діях за минулий місяць.
1.16 Отже, з системного аналізу вищевказаних положень слідує, що у період січня 2023 діяв наказ №628-АГ, яким обумовлено, що військовослужбовцям, у тому числі відрядженим, для виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі мають бути документи, що підтверджують безпосередньою участь військовослужбовців у бойових діях або заходах.
1.17 Натомість, з лютого 2023 діяв наказ МВС №36, який розділив виплату додаткової винагороди. Зокрема, 30 000 грн на місяць пропорційно виконанню спеціальних завдань, визначених підрозділами Сил Оборони України, та до 100 000 грн на місяць пропорційно безпосередній участі у бойових діях або в інших передбачених цим наказом випадках.
1.18 Здійснюючи глибокий системний та правовий аналіз зазначених норм у контексті спірних правовідносин за періоди з 01.02.2023 по 04.02.2023 та з 11.02.2023 по 31.03.2023, колегія суддів наголошує на необхідності чіткого розмежування матеріально-правових підстав виникнення права на отримання збільшеної винагороди та процедурно-організаційного механізму документального оформлення такого права.
1.19 Матеріально-правовою підставою для виплати військовослужбовцю додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн є сам фактичний задокументований юридичний факт його безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони безпосередньо в районах їх ведення. У свою чергу, перелік документів, визначений пунктом 4 Порядку №36 (бойовий наказ, журнал бойових дій, рапорт командира), є первинним і визначальним джерелом доказування такого факту.
1.20 Процедурне правило, закріплене у пункті 5 Порядку №36 (щодо щомісячного інформування до 5 числа з боку командира частини, до якої відряджений військовослужбовець), за своєю правовою природою є виключно внутрішнім адміністративно-технічним інструментом інформаційного обміну між органами ДПСУ. Належне чи неналежне виконання державними органами або їх посадовими особами цих внутрішніх процедурних взаємодій не може створювати негативних наслідків для особи та обмежувати її у реалізації гарантованого державою права на належне фінансове забезпечення.
1.21 Як беззаперечно встановлено матеріалами справи, у спірний період позивач ОСОБА_1 виконував завдання у складі Зведеного загону «Чернігів», сформованого на базі саме НОМЕР_4 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_1 — відповідач-1). Журнали службово-бойових дій цього зведеного загону велися безпосередньо посадовими особами в/ч НОМЕР_1 .
1.22 Зокрема, відповідно до Довідки в/ч НОМЕР_1 №02.5/10756/25-Вн від 12.05.2025 та наявних у матеріалах справи витягів з Журналу бойових дій зведеного загону (вх. №31 від 01.02.2023, 15.02.2023, 22.03.2023), зафіксовано участь ОСОБА_1 у бойових діях та виконанні завдань на лінії зіткнення в межах Донецької області у період з 14.01.2023 по 07.04.2023. Також матеріали справи містять Рапорт начальника Зведеного загону за період з 14.01.2023 по 05.02.2023, де ОСОБА_1 зазначений під №14, а як підставу виконання бойових завдань щодо нього вказано конкретні бойові розпорядження та записи в журналі бойових дій.
1.23 За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про логічну суперечність та безпідставність аргументів апелянта (в/ч НОМЕР_1 ) щодо відсутності у нього обов`язку виплачувати кошти через неотримання формальної інформації від в/ч НОМЕР_3 . Оскільки первинні документи (Журнали бойових дій), які згідно з п. 4 Порядку №36 є пріоритетною та самостійною підставою для підтвердження участі, велися посадовими особами самого відповідача-1 та безпосередньо перебували в його розпорядженні, відповідач-1 володів повною, об`єктивною та достовірною інформацією про кожен день виконання позивачем бойових завдань на лінії зіткнення.
1.24 Вимога апелянта надати йому від в/ч НОМЕР_3 паперове повідомлення про обставини, які зафіксовані у власних документах апелянта його ж посадовими особами, є проявом надмірного формалізму, який нівелює сутність соціальних гарантій захисників України.
1.25 Така позиція суду повністю узгоджується із фундаментальним принципом «належного врядування» (good governance), неодноразово сформульованим у практиці Європейського суду з прав людини (зокрема, у справах «Рисовський проти України», «Лелас проти Хорватії»). Відповідно до цього принципу, якщо державний орган припускається помилки або стикається з недоліками внутрішньої процедурної взаємодії, такі помилки мають трактуватися на користь громадянина, і держава не може посилатися на власні процедурні упущення з метою обмеження або позбавлення особи її законних прав та очікувань.
1.26 Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 березня 2024 року у справі №560/3159/23 (пункт 48), де зазначено, що порушення порядку передачі документів та інформації між військовими частинами щодо безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях не свідчить про відсутність у нього права на таку винагороду.
1.27 Щодо посилання апелянта на довідку №02.5/10756/25-Вн, згідно з якою в журналі бойових дій ПКШР НОМЕР_4 прикордонного загону участь позивача нібито зафіксована лише 05.02.2023, колегія суддів зазначає, що за наявності Журналів бойових дій саме Зведеного загону « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де детально по днях (з 15.02.2023 по 01.03.2023, з 02.03.2023 по 24.03.2023 та з 24.03.2023 по 06.04.2023) розписано бойову службу ОСОБА_1 на лінії зіткнення, відсутність дублюючих записів в інших внутрішніх журналах штабу прикордонного загону не спростовує факту реального виконання ним бойових завдань. Фіксація факту безпосередньої участі військовослужбовця в бойових діях у первинних документах є достатнім і законним підтвердженням його права на виплату додаткової винагороди у підвищеному розмірі.
1.28 Твердження апелянта про те, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту прав через те, що він мав оскаржувати бездіяльність в/ч НОМЕР_3 , є помилковими. Належним та ефективним способом захисту порушеного права є саме звернення з вимогами до того органу, який здійснює фінансове забезпечення військовослужбовця і зобов`язаний безпосередньо нарахувати та виплатити кошти. Оскільки ОСОБА_1 у спірний період перебував на фінансовому забезпеченні в/ч НОМЕР_1 , саме вона є належним відповідачем за цією вимогою.
1.29 Звільнення або переведення військовослужбовця до іншої частини (наказом від 13.06.2023 №377-ОС позивача виключено зі списків частини) жодним чином не припиняє обов`язку військової частини повністю погасити заборгованість із грошового забезпечення, яка виникла в період перебування особи на її забезпеченні.
1.30 Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для скасування рішення суду першої інстанції за доводами апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
2.1 Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
2.2 Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сапальова Т.В.    Сушко О.О.