Справа № 485/511/26
Провадження № 2/485/414/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2026 року  м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Квєтка І.А.,
секретар судового засідання Камінський Б.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду м.Снігурівка цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
У березні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" (далі -ТОВ "Діджи Фінанс") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит.
Позов мотивований тим, що 24 серпня 2013 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством "ОТП Банк" було укладено кредитний договір №2005398235 за умовами якого позичальник отримує, а банк надає йому фінансові послуги на умовах визначених кредитним договором.
15 березня 2024 року між АТ "ОТП Банк" та ТОВ "Діджи Фінанс" було укладено Договір факторингу № 15/03/24, відповідно до умов якого АТ "ОТП Банк" відступило ТОВ "Діджи Фінанс" право вимоги до позичальників, в тому числі за договором, укладеним із ОСОБА_1 .
Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, допустив заборгованість, яка на дату відступлення права вимоги становить 62 485,70 грн., з яких: 39 357,80 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 23 127,90 грн. - заборгованість за процентами, яку позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662,40 грн. та 7 000,0 грн. витрат на правничу допомогу.
В судове засідання сторони не з`явилися.
Представник позивача Чижик Я.В. подала суду клопотання, в якому просила про розгляд справи за відсутності представника позивача /вх.№3069/26-вх.від 06.04.2026/.
Відповідач ОСОБА_1 просив справу розглядати без його участі, рішення просить прийняти відповідно до вимог чинного законодавства України. Також просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 4000 грн. /вх.№5359/26 Вх. від 04.06.2026/.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, що 24 серпня 2013 року між Акціонерним товариством "ОТП Банк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2005398235, за умовами якого банк надає клієнту фінансові послуги на умовах, викладених нижче. Цей договір є змішаним, в якому містяться елементи різних договір і Позичальнику надаються декілька видів фінансових послуг - кредитування та видача і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карт.
Згідно п. 1.1. розділу 1 договору кредитор надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: на придбання товару - 3 948 грн., строк кредиту 12 місяців, розмір процентної ставки 0,01 % річних. Загальна сума кредиту 3 948 грн.
Як визначено пп. 1.2.1. п. 1.2. розділу 1 договору для придбання товару та послуг банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором та додатком № 1 "Графік платежів" (надалі "Графік платежів"), що є його невід`ємною частиною, а також виконувати інші умови договору.
Згідно п.п. 1.4.1. п. 1.4. розділу 1 договору позичальник зобов`язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов`язання встановлені договором не пізніше 24 серпня 2014 року.
Згідно п.1.4.5. п.1.4. розділу 1 договору договору, за обслуговування кредиту позичальник щомісяця, після закінчення строку дії визначеного за цим договором пільгового періоду, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами сплачує комісію, розмір якої зазначений в графіку платежів.
Згідно п. 2.1. розділу 2 договору цим банк та позичальник підтверджують факт укладення між ними договору про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (приватних) на підставі Правил користування кредитною карткою Мaster Card Standard, що розміщені на Інтернет сайті банку (www.otpbank.com.ua) надалі Правила та на умовах, викладених в цьому розділі (далі "Угода").
Згідно п.2.4. розділу 2 договору договору розмір кредитного ліміту складає 1000,00 грн. В будь який час строку дії цього договору банк має право змінити розмір кредитного ліміту (зменшити чи збільшити) без зазначення причини такої зміни. Підписанням цього договору позичальник погоджується із запропонованим порядком зміни розміру кредитного ліміту.
Згідно п.2.5.договору розділу 2 договору строк дії кредитної лінії становить 3 роки з моменту підписання банком і позичальником цього договору. Банк має право змінити (зменшити чи збільшити) строк дії кредитної лінії в односторонньому порядку. Підписанням цього договору позичальник погоджується із запропонованим порядком зміни строку дії кредитної лінії.
Згідно п.2.9. розділу 2 договору за користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, банк нараховує проценти в розмірі встановленому тарифами банку та на дату укладення угоди розмір процентів становить 2,49 відсотків на місяць по операціях розрахунків карткою за товари та послуги та в мережі Інтернет та 3,49 відсотків на місяць по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки.
Згідно п.2.10. розділу 2 договору, за здійснення розрахункового обслуговування у відповідності до умов угоди та цього договору, банк стягує плату, в розмірі передбаченому тарифами банку.
Згідно п.2.11. розділу 2 договору держатель зобов`язаний щомісяця погашати в повному обсязі суму мінімального платежу, розмір якого визначається в Виписці, але в будь-якому разі не менше 5% від розміру боргових зобов`язань.
Факт видачі кредиту підтверджується випискою з рахунку /а.с.7-23/.
Відповідно до наданої АТ "ОТП Банк" інформації від 01 червня 2026 року, ОСОБА_1 11 квітня 2014 року банком було відкрито картковий рахунок та здійснено випуск кредитної картки. Загалом ОСОБА_1 до карткового рахунку було випущено 4 кредитні картки, термін дії останньої картки - 29 лютого 2024 року /а.с.134/.
Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 за договором №2005398235 від 24 серпня 2013 року складає 62 485,70 грн. яка складається з наступного: 39 357,80 грн – сума боргу по тілу кредиту; 23 127,90 грн – сума боргу по відсоткам /а.с. 91-124/.
15 березня 2024 року між ТОВ "Діджи Фінанс" та АТ "ОТП Банк" було укладено договір факторингу № 15/03/24, за умовами якого АТ "ОТП Банк" відступило позивачу права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, який є додатком до договору факторингу /а.с.44-48/.
Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №15/03/24 від 15.03.2024 на момент відступлення права вимоги залишок боргу ОСОБА_1 за кредитним договором складає 62 485,70 грн, з яких 39 357,80 грн. заборгованість по тілу кредиту, 23 127,90 грн заборгованість за відсотками /а.с.24/. 
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
При цьому, в частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).
Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (факторинг) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Визначаючи розмір заборгованості, суд враховує наступне.
Згідно розрахунку суми заборгованості станом на 15 березня 2024 року, ОСОБА_1 здійснено оплати заборгованості на суму 72 660,74 грн., з ких, зокрема оплата штрафів у розмірі 1070 грн. та оплата комісії за обслуговування кредитної лінії + списання щомісячної плати за смс-інформування в розмірі 3529,90 грн.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" (в редакції на час укладення кредитного договору) послуга означає діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.
Згідно ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" (в редакції на час укладення кредитного договору) споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (в редакції на час укладення кредитного договору), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). 
Верховним Судом України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16, зазначено, що суди, дійшовши висновку про те, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, не звернули уваги, що, встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, відповідач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. При цьому відповідач нараховував, а позивач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позивача, що є незаконним.
Згідно п.2.10. розділу 2 договору, за здійснення розрахункового обслуговування у відповідності до умов угоди та цього договору, банк стягує плату, в розмірі передбаченому тарифами банку.
Тарифи банку у матеріали справи позивач не надав. За які саме послуги з обслуговування кредиту позивач нараховував комісію в договорі не зазначено. Не надав суду позивач й підтверджень про ознайомлення з тарифами позичальника під час укладення кредитного договору та узгодження таких тарифів сторонами.
При цьому позивач нараховував комісію, та сплачені відповідачем кошти на погашення кредиту зараховував на погашення комісії, що є незаконним.
Таким чином, враховуючи, що відповідачем було сплачено комісію за кредитним договором №2005398235 від 24 серпня 2013 року за обслуговування рахунку та смс-інформування у розмірі 3 529,90 грн., законність нарахування якої позивачем недоведено, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості по даному кредитному договору підлягають частковому задоволенню за відрахування суми безпідставно нарахованої та сплаченої відповідачем комісії з загальної суми заборгованості відповідача.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між стронами суд враховує наступне.
За правилами частини 1, пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України).
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у частині 3 статті 141 ЦПК України, зокрема обгрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги № 42649746 від 01 липня 2025 року, укладеного ТОВ "Діджи Фінанс" з ФОП ОСОБА_2 , детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних ФОП ОСОБА_2 , необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ "Діджи Фінанс" щодо стягнення кредитної заборгованості, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 27 листопада 2025 року, а саме: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ "Діджи Фінанс" - 1 год. на суму 2000, 00 грн., складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи - 2 год. на суму 4000,0 грн., формування додатків до позовної заяви (письмові докази) - 0,5 год. на суму 500,00 грн., подання позовної заяви та копії позовної заяви з додатками, до суду шляхом надсилання позовної заяви поштовим відправленням - 0,5 год. на суму 500 грн.
Відповідно до частини 1, 4 статті 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У п.268. рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (Заява № 19336/04) суд зазначив, що згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).
Враховуючи складність справи, що є малозначною, виконані адвокатом роботи, які не є складними та потребують значних затрат часу, зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат, суд вважає за можливе, з врахуванням клопотання відповідача, стягнути на користь позивача 4 000 грн. витрат на правничу допомогу.
Оскільки позов задоволено на 94,35% з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 6 285,97 грн., з яких 2 511,97 грн. витрат зі сплати судового збору та 3 774 грн. витрат на правничу допомогу.
Таким чином, з Одарченка на користь ТОВ "Діджи Фінанс" підлягає стягненню заборгованість за договором про споживчий кредит №2005398235 в розмірі 58 955,80 грн., а також 6 285,97 грн. судових витрат.
Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" (код ЄДРПОУ 42649746, IBAN: НОМЕР_2 в АТ "ПУМБ")) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №2005398235 від 24 серпня 2013 року, в загальному розмірі 58 955,80 грн. (п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять грн. 80 к), а також 6 285,97 грн. (шість тисяч двісті вісімдесят п"ять грн. 97 к) судових витрат, з яких 2 511,97 грн. витрат зі сплати судового збору та 3 774 грн. витрат на правничу допомогу.
В задоволенні решти позовних вимог та стягненні решти витрат на правничу допомогу позивачу відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду, який відраховується з дати складення повного судового рішення.

Суддя І.А.Квєтка

Дата складення повного судового рішення 05.06.2026 р.