Справа № 593/946/24
Провадження № 1-кп/593/19/2026

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Бережанський районний суд Тернопільської області 

"05" травня 2026 р.     
у складі: 
головуючої - судді - ОСОБА_1 
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
з участю:
Прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , 
Потерпілого ОСОБА_7 
Захисника (адвоката) - ОСОБА_8 
Обвинуваченого - ОСОБА_9 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Бережани Тернопільської області об`єднане кримінальне провадження №-12024211050000118 від 09 травня 2024 року та №12024216050000141 від 6 липня 2024 року про обвинувачення  ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бережани Тернопільської області, не працюючого, українця, громадянина України, з середньою освітою, депутатом не обирався, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 та ч.1 ст. 309 КК України, - 
В С Т А Н О В И В:
Верховною радою України 24.02.2022 року прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» №2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, зокрема строк дії воєнного стану продовжено Указом Президента України від 05.02.2024 року №49/2024, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2024 року №3564-ІХ відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 14.02.2024 року строком на 90 діб (до 14.05.2024 року).
02 травня 2024 року, близько 09 год. 04 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 , перебував поруч кафе АМОRЕ за адресою: площа Ринок, 19, м. Бережани Бережанської територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області, де на тротуарі побачив гаманець, який випав із кишені куртки ОСОБА_7 під час ходьби. В ході цього у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 02 травня 2024 року близько 09 год. 04 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: площа Ринок, 19, м. Бережани Бережанської територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, дочекавшись поки потерпілий ОСОБА_7 відійде від гаманця та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, піднявши із тротуару та заховавши у кишеню худі, таємно викрав його гаманець у якому були 200 доларів США, що в перерахунку на українську гривню по курсу НБУ складає 7927,40 гривень, 500 злотих, що в перерахунку на українську гривню по курсу НБУ складає вартістю 4873,25 грн. та 200 гривень однією купюрою.
Із викраденим ОСОБА_9 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв майнову шкоду потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 13 000, 65 гривень.

Органом досудового розслідування такі дії обвинуваченого ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Окрім цього, у першій декаді липня 2024 року, більш точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 перебував у лісі неподалік с. Баранівка, Бережанської ТГ Тернопільського району Тернопільської області, де на узліссі побачив рослину коноплі, після чого в останнього виник кримінально-протиправний намір, що направлений на придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу-канабісу, без мети збуту для власних потреб.
Реалізовуючи свій кримінально-протиправний намір, що направлений на придбання наркотичних засобів, ОСОБА_9 , в першій декаді липня 2024 року, більш точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у лісі, що знаходиться неподалік с. Баранівка Бережанської ТГ Тернопільського району Тернопільської області, обірвав сухе листя рослини коноплі та запхав їх у паперову пачку з-під цигарок, чим вчинив умисне незаконне придбання наркотичного засобу та почав умисно незаконно його зберігати без мети збуту для власних потреб.
Далі, ОСОБА_9 попрямував до свого місця проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де у період з моменту придбання, яке мало місце у першій декаді липня 2024 до 15 липня 2024 року, незаконно зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс.
Продовжуючи свої кримінально-протиправні дії, що направлені на зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, 15 липня 2024 року, близько 11 години, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 , перебуваючи в житловому будинку за своїм місцем проживання, поклав до своєї кишені штанів, у які був одягнений висушені рослини конопель, що знаходились у паперовій пачці з-під цигарок та вирушив до лісу, що розташований неподалік с. Баранівка Бережанської ТГ Тернопільського району Тернопільської області у власних цілях.
У подальшому, 15 липня 2024 року, близько 15 години 45 хвилин, працівниками СКП відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області під час проведення профілактичних заходів щодо протидії незаконному обігу наркотичних засобів та психотропних речовин на території Бережанської територіальної громади було виявлено ОСОБА_9 , який поводив себе підозріло, та під час спілкування із останніми повідомив, що зберігає при собі наркотичний засіб.
15 липня 2024 року, у період часу з 16 години 00 хвилин по 16 годину 30 хвилин, у ході проведення огляду місця події, що мав місце на ділянці неподалік лісу, що у с. Баранівка Бережанської ТГ Тернопільського району Тернопільської області у гр. ОСОБА_9 вилучено паперову пачку з-під цигарок із зеленою сухою речовиною рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 10,429 грама.
Такими неправомірними діями, ОСОБА_9 порушив вимоги ст. ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року № 60/95-ВР (із наступними змінами та доповненнями), Списку № 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено», Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року №770 (із наступними змінами та доповненнями), та Таблиці № 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року № 188 (із наступними змінами та доповненнями).
Органом досудового розслідування такі дії обвинуваченого ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

05 травня 2026 року у місті Бережани Тернопільської області між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_5 , з отриманням в порядку ч.4 ст. 469 КПК України згоди потерпілого ОСОБА_7 на укладення такої угоди з однієї сторони, та з іншої сторони – обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_9 , у присутності його захисника адвоката ОСОБА_8 , укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно із умовами угоди, прокурор та обвинувачений ОСОБА_9 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст. 185 та ч.1 ст. 309 КК України.
Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_9 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення: за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років; за ч.1 ст. 309 КК України – штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому визначений судом іспитовий строк, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України та отримана згода ОСОБА_9 на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 та ч.1 ст. 309 КК України визнав повністю, фактично не оспорив та визнав усі без винятку обставини їх вчинення, так як викладено у обвинувальному акті; також повідомив, що цілком розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити вказану угоду про визнання винуватості від 05 травня 2026 року й призначити йому узгоджену міру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання. 
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні також просить затвердити угоду, розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості. 
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив, що йому також зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду. 
Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, подано письмові заяви, у яких зазначено про згоду надану прокурору на укладення угоди про визнання винуватості у цьому кримінальному провадженні, претензій будь-якого змісту до обвинуваченого не заявлено, однак вказано про не відшкодування завданої йому обвинуваченим матеріальної шкоди у розмірі 13 000,65 грн.; щодо міри покарання обвинуваченому просив його суворо не карати; розгляд справи провести за його відсутності.
Відповідно до правил ст. 468, п.4 ч.4 ст.469 КПК України … укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Обвинувачений ОСОБА_9 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 та ч.1 ст. 309 КК України, які, згідно із положеннями ст. 12 КК України, відповідно є тяжким злочином і кримінальним проступком. 
Суд, в порядку ст.474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_9 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Прокурору та захиснику відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди. 
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної 05 травня 2026 року у цьому кримінальному провадженні відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_9 , за обставин, вказаних в обвинувальних актах, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст. 185 та ч.1 ст. 309 КК України і така кваліфікація дій обвинуваченого є правильною.
За такими кримінальними правопорушеннями обвинуваченому ОСОБА_9 слід призначити покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 05 травня 2026 року.
Так, покарання, узгоджене сторонами угоди відповідає вимогам ст.ст. 50,65 КК України та санкціям ч.4 ст. 185 та ч.1 ст. 309 КК України. 
При цьому суд враховує, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення за ч.4 ст. 185 КК України є тяжким злочином; а за ч.1 ст. 309 КК України – кримінальним проступком. Також суд приймає до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, за колишнім місцем проходження військової служби фактично характеризується задовільно, має на утриманні одну неповнолітню дитину, за місцем проживання компрометуючі його відомості відсутні; судом також враховується і думка потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого. 
Зважаючи на такі обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів, є можливим без ізоляції обвинуваченого від суспільства й визначене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі у запропонованому терміні (нижча межа санкції) є обґрунтованим, а також є наявними підстави для застосування у даному випадку положень ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого від такого покарання із випробуванням та встановлення йому задля цього іспитового строку максимальним терміном, а також покладення на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. 
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_9 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, із застосуванням ст.ст.70, 75 та 76 КК України.
Також у справі слід вирішити питання про долю речових доказів в порядку ст. 100 КПК України та щодо процесуальних витрат на залучення експертів для проведення судових експертиз. 
Про інші, вжиті заходи кримінального забезпечення суду не повідомлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_5 , з отриманням в порядку ч.4 ст. 469 КПК України згоди потерпілого ОСОБА_7 на укладення такої угоди, з однієї сторони та з іншої сторони – обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_9 , укладену у присутності його захисника адвоката ОСОБА_8 05 травня 2026 року у місті Бережани Тернопільської області.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ч.1 ст. 309 КК України, за якими призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 05 травня 2026 року покарання:
-за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 ( п`ять) років;
-за ч.1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглиненням менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

Із застосуванням ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі терміном 5 (п`ять) років з випробуванням, із встановленням іспитового строку на 3 (три) роки.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути із ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта з проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 25 липня 2024 року №СЕ-19\120-24\8226 – НЗПРАП у розмірі 1 893 (одна тисяча вісімсот дев`яності три) гривні 20 коп.

Речовий доказ – подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору у паперовому конверті ( номер книги обліку речових доказів 134 п.н. 61), який зберігається у приміщенні зберігання речових доказів ВП №1 (м.Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області – знищити.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.
Обвинуваченому також роз`яснюється його право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя Бережанського районного суду
Тернопільської області підпис ОСОБА_1 
у складі: 
головуючої - судді - ОСОБА_1 
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
з участю:
Прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , 
Потерпілого ОСОБА_7 
Захисника (адвоката) - ОСОБА_8 
Обвинуваченого - ОСОБА_9 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Бережани Тернопільської області об`єднане кримінальне провадження №-12024211050000118 від 09 травня 2024 року та №12024216050000141 від 6 липня 2024 року про обвинувачення  ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бережани Тернопільської області, не працюючого, українця, громадянина України, з середньою освітою, депутатом не обирався, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 та ч.1 ст. 309 КК України, - 
В С Т А Н О В И В:
Верховною радою України 24.02.2022 року прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» №2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, зокрема строк дії воєнного стану продовжено Указом Президента України від 05.02.2024 року №49/2024, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2024 року №3564-ІХ відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 14.02.2024 року строком на 90 діб (до 14.05.2024 року).
02 травня 2024 року, близько 09 год. 04 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 , перебував поруч кафе АМОRЕ за адресою: площа Ринок, 19, м. Бережани Бережанської територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області, де на тротуарі побачив гаманець, який випав із кишені куртки ОСОБА_7 під час ходьби. В ході цього у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 02 травня 2024 року близько 09 год. 04 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: площа Ринок, 19, м. Бережани Бережанської територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, дочекавшись поки потерпілий ОСОБА_7 відійде від гаманця та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, піднявши із тротуару та заховавши у кишеню худі, таємно викрав його гаманець у якому були 200 доларів США, що в перерахунку на українську гривню по курсу НБУ складає 7927,40 гривень, 500 злотих, що в перерахунку на українську гривню по курсу НБУ складає вартістю 4873,25 грн. та 200 гривень однією купюрою.
Із викраденим ОСОБА_9 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв майнову шкоду потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 13 000, 65 гривень.

Органом досудового розслідування такі дії обвинуваченого ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Окрім цього, у першій декаді липня 2024 року, більш точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 перебував у лісі неподалік с. Баранівка, Бережанської ТГ Тернопільського району Тернопільської області, де на узліссі побачив рослину коноплі, після чого в останнього виник кримінально-протиправний намір, що направлений на придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу-канабісу, без мети збуту для власних потреб.
Реалізовуючи свій кримінально-протиправний намір, що направлений на придбання наркотичних засобів, ОСОБА_9 , в першій декаді липня 2024 року, більш точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у лісі, що знаходиться неподалік с. Баранівка Бережанської ТГ Тернопільського району Тернопільської області, обірвав сухе листя рослини коноплі та запхав їх у паперову пачку з-під цигарок, чим вчинив умисне незаконне придбання наркотичного засобу та почав умисно незаконно його зберігати без мети збуту для власних потреб.
Далі, ОСОБА_9 попрямував до свого місця проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де у період з моменту придбання, яке мало місце у першій декаді липня 2024 до 15 липня 2024 року, незаконно зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс.
Продовжуючи свої кримінально-протиправні дії, що направлені на зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, 15 липня 2024 року, близько 11 години, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 , перебуваючи в житловому будинку за своїм місцем проживання, поклав до своєї кишені штанів, у які був одягнений висушені рослини конопель, що знаходились у паперовій пачці з-під цигарок та вирушив до лісу, що розташований неподалік с. Баранівка Бережанської ТГ Тернопільського району Тернопільської області у власних цілях.
У подальшому, 15 липня 2024 року, близько 15 години 45 хвилин, працівниками СКП відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області під час проведення профілактичних заходів щодо протидії незаконному обігу наркотичних засобів та психотропних речовин на території Бережанської територіальної громади було виявлено ОСОБА_9 , який поводив себе підозріло, та під час спілкування із останніми повідомив, що зберігає при собі наркотичний засіб.
15 липня 2024 року, у період часу з 16 години 00 хвилин по 16 годину 30 хвилин, у ході проведення огляду місця події, що мав місце на ділянці неподалік лісу, що у с. Баранівка Бережанської ТГ Тернопільського району Тернопільської області у гр. ОСОБА_9 вилучено паперову пачку з-під цигарок із зеленою сухою речовиною рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 10,429 грама.
Такими неправомірними діями, ОСОБА_9 порушив вимоги ст. ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року № 60/95-ВР (із наступними змінами та доповненнями), Списку № 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено», Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року №770 (із наступними змінами та доповненнями), та Таблиці № 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року № 188 (із наступними змінами та доповненнями).
Органом досудового розслідування такі дії обвинуваченого ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

05 травня 2026 року у місті Бережани Тернопільської області між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_5 , з отриманням в порядку ч.4 ст. 469 КПК України згоди потерпілого ОСОБА_7 на укладення такої угоди з однієї сторони, та з іншої сторони – обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_9 , у присутності його захисника адвоката ОСОБА_8 , укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно із умовами угоди, прокурор та обвинувачений ОСОБА_9 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст. 185 та ч.1 ст. 309 КК України.
Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_9 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення: за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років; за ч.1 ст. 309 КК України – штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому визначений судом іспитовий строк, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України та отримана згода ОСОБА_9 на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 та ч.1 ст. 309 КК України визнав повністю, фактично не оспорив та визнав усі без винятку обставини їх вчинення, так як викладено у обвинувальному акті; також повідомив, що цілком розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити вказану угоду про визнання винуватості від 05 травня 2026 року й призначити йому узгоджену міру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання. 
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні також просить затвердити угоду, розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості. 
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив, що йому також зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду. 
Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, подано письмові заяви, у яких зазначено про згоду надану прокурору на укладення угоди про визнання винуватості у цьому кримінальному провадженні, претензій будь-якого змісту до обвинуваченого не заявлено, однак вказано про не відшкодування завданої йому обвинуваченим матеріальної шкоди у розмірі 13 000,65 грн.; щодо міри покарання обвинуваченому просив його суворо не карати; розгляд справи провести за його відсутності.
Відповідно до правил ст. 468, п.4 ч.4 ст.469 КПК України … укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Обвинувачений ОСОБА_9 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 та ч.1 ст. 309 КК України, які, згідно із положеннями ст. 12 КК України, відповідно є тяжким злочином і кримінальним проступком. 
Суд, в порядку ст.474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_9 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Прокурору та захиснику відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди. 
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної 05 травня 2026 року у цьому кримінальному провадженні відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_9 , за обставин, вказаних в обвинувальних актах, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст. 185 та ч.1 ст. 309 КК України і така кваліфікація дій обвинуваченого є правильною.
За такими кримінальними правопорушеннями обвинуваченому ОСОБА_9 слід призначити покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 05 травня 2026 року.
Так, покарання, узгоджене сторонами угоди відповідає вимогам ст.ст. 50,65 КК України та санкціям ч.4 ст. 185 та ч.1 ст. 309 КК України. 
При цьому суд враховує, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення за ч.4 ст. 185 КК України є тяжким злочином; а за ч.1 ст. 309 КК України – кримінальним проступком. Також суд приймає до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, за колишнім місцем проходження військової служби фактично характеризується задовільно, має на утриманні одну неповнолітню дитину, за місцем проживання компрометуючі його відомості відсутні; судом також враховується і думка потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого. 
Зважаючи на такі обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів, є можливим без ізоляції обвинуваченого від суспільства й визначене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі у запропонованому терміні (нижча межа санкції) є обґрунтованим, а також є наявними підстави для застосування у даному випадку положень ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого від такого покарання із випробуванням та встановлення йому задля цього іспитового строку максимальним терміном, а також покладення на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. 
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_9 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, із застосуванням ст.ст.70, 75 та 76 КК України.
Також у справі слід вирішити питання про долю речових доказів в порядку ст. 100 КПК України та щодо процесуальних витрат на залучення експертів для проведення судових експертиз. 
Про інші, вжиті заходи кримінального забезпечення суду не повідомлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_5 , з отриманням в порядку ч.4 ст. 469 КПК України згоди потерпілого ОСОБА_7 на укладення такої угоди, з однієї сторони та з іншої сторони – обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_9 , укладену у присутності його захисника адвоката ОСОБА_8 05 травня 2026 року у місті Бережани Тернопільської області.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ч.1 ст. 309 КК України, за якими призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 05 травня 2026 року покарання:
-за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 ( п`ять) років;
-за ч.1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглиненням менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

Із застосуванням ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі терміном 5 (п`ять) років з випробуванням, із встановленням іспитового строку на 3 (три) роки.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути із ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта з проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 25 липня 2024 року №СЕ-19\120-24\8226 – НЗПРАП у розмірі 1 893 (одна тисяча вісімсот дев`яності три) гривні 20 коп.

Речовий доказ – подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору у паперовому конверті ( номер книги обліку речових доказів 134 п.н. 61), який зберігається у приміщенні зберігання речових доказів ВП №1 (м.Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області – знищити.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.
Обвинуваченому також роз`яснюється його право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя Бережанського районного суду
Тернопільської області  ОСОБА_1