Справа № 420/31813/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРАКУДА-ОДЕСА» до Одеської митниці, про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною та скасування картки відмови,
встановив:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРАКУДА-ОДЕСА» до Одеської митниці, в якому просить суд: Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2025/000282/1 від 04.09.2025 р., визнати протиправним та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2025/000421 від 04.09.2025р.
Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує, що під час митного оформлення товару за МД № 25UA50002006888U0 від 04.09.2025 декларант надав митниці всі передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України необхідні та достатні документи, які у своїй сукупності підтверджували митну вартість задекларованого товару. В порушення ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у митного органу не було правових підстав для витребування додаткових документів, оскільки подані декларантом документи не містили розбіжностей. Митний орган не навів доказів того, що документи подані декларантом є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів. В поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар. Отже, митним органом безпідставно застосовано другорядний метод визначення митної вартості товарів на підставі спірного рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки надані декларантом документи підтверджували числове значення митної вартості товарів за ціною договору. Прийняття митницею картки відмови є похідним від прийняття рішення про коригування митної вартості, отже у разі визнання рішення протиправним, відповідно картка відмови також є протиправною та підлягає скасуванню..
Ухвалою суду від 23.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти задоволення позову та стверджує, що при прийнятті картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів та рішення про коригування митної вартості діяв у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України.
За доводами відповідача, під час здійснення митного контролю і митного оформлення за митною декларацією (МД) № 25UA500020006888U0 від 04.09.2025, відповідно до якої за умовами поставки CIF на митну територію України надійшов товар ТОВ «БАРАКУДА-ОДЕСА» №1, №2, №3 згідно опису, автоматизованою системою управління ризиками були встановлені наступні форми обов`язкового контролю: 202-1 – Проведення часткового огляду – з розкриттям до 20 відсотків пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації та інших документах, поданих до митного оформлення; 911-1 – Здійснення фото- та/або відео фіксації виконання митних формальностей.
На виконання вимог статті 54 МКУ під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів. Зазначені обставини, як зауважує відповідач, виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов ч.1 ст.54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст.53 цього Кодексу додаткові документи. 
Однак, на вимогу митниці декларантом не було надано додатково витребуваних документів, розбіжності не спростовано. Зазначені обставини стали підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю. Для визначення митної вартості товарів був застосований резервний метод.
У зв`язку із вказаним, митниця вважає правомірним прийняте спірне Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2025/000282/1 від 04.09.2025, у якому вказані обґрунтовані підстави для невизнання заявленої декларантом митної вартості та наявність підстав для її коригування, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) № 25UA500020006888U0 від 04.09.2025 містились розбіжності, та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів.
За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом у відношенні товарів застосовано резервний метод (метод 2 ґ).
У рішенні про коригування митної вартості № UA500020/2025/000282/1 від 04.09.2025 наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цьому рішенні про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю. 
Враховуючи вищевикладені причини, та положення частини 6 статті 54, статті 256 МКУ, Одеською митницею була видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500020/2025/000421 від 04.09.2025р.
Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) № №25UA500020006894U8 від 04.09.2025 за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів.
Також відповідачем до суду було надано клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 02.06.2026 року в його задоволені відмовлено.
Позивач надав відповідь на відзив, в якій наголосив на безпідставності доводів відповідача та недоведеності правомірності прийняття рішення про коригування митної вартості. Зазначає, що до митого органу були подані усі необхідні документи, які у своїй сукупності підтверджували задекларовану Товариством митну вартість, не містили розбіжностей.
Відповідач в свою чергу подав заперечення на відповідь на відзив, в яких наголошує на власній правовій позиції щодо правомірності спірних рішень митного органу.
Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.
17.12.2020 між ТОВ «БАРАКУДА-ОДЕСА» (Покупець) та компанією «OPERADORA Y PROCESADORA DE PRODUCTOS MARINOS OMARSA S.A.» (OMARSA S.A.»), Еквадор (Продавець) було укладено контракт №17122020, згідно з предметом якого продавець продає, а покупець купує товари, що належать продавцю.
Перелік товарів, кількість, ціна, сума зазначаються в рахунках-інвойсах на кожну партію товару (п. 1.1 Контракту).
У пункті 3.2 Контракту визначені умови поставки, згідно яких: вид транспортування товару, умови поставки вказуються додатково в рахунках-інвойсах. 
Пунктом 5.1. Контракту передбачено, що оплата за товар вноситься Покупцем передоплатою згідно виставлених рахунків -інвойсів.
Платіж здійснюється в доларах США (п. 5.2 Контракту).
Відповідно до пункту 8.5. Контракту при його тлумаченні сторони повинні керуватись умовами міжнародних правил Інкотермс.
29.06.2025 продавець виставив покупцю проформу-інвойс №AV-00000010966 на товар «креветка морожена, LANGUA, розмірний ряд 21-25, 16-20», вагою нетто 22000 кг, загальною вартістю 113 120,00 дол.США на умовах CІF-Одеса.
У проформі-інвойсі також визначена сума передплати – 20 000,00 дол.США.
30.06.2025 платіжним документом №250630/000340155 ТОВ «БАРАКУДА-ОДЕСА» перерахувало на рахунок продавця 20 000,00 дол.США в якості передплати за креветку (код 030617) на підставі контракту №17122020 від 17.12.2020 та рахунку №AV-00000010966 від 29.06.2025.
28.07.2025 продавець виставив покупцю інвойс №002-003-000034862 на товар «креветка морожена, LANGUA», загальною вагою нетто 22000 кг, трьох позицій: розмірний ряд 16-20, вагою 12000 кг, вартістю 5,20 дол.США/кг; розмірний ряд 16-20, вагою 1820 кг, вартістю 5,28 дол.США/кг; розмірний ряд 21-25, вагою 8180 кг, вартістю 5,02 дол.США/кг.
Загальна вартість товару згідно інвойсу №002-003-000034862 від 28.07.2025 – 113 073,20 дол.США на умовах CІF, Констанца, Румунія.
У інвойсі також визначені транспортні деталі: т/х «CMA CGM WISDOM», порт завантаження – Гуаякіль, Еквадор, порт вивантаження – Констанца, Румунія, зазначено номер контейнера, в який завантажено товар CGMU5408153, є посилання на проформу-інвойс №AV-00000010966. Також вказано розмір передплати за товар 20 000,00 дол.США.
В подальшому, Продавець склав пакувальний лист до інвойсу №002-003-000034862 на товар «креветка морожена» загальною вагою нетто – 22 000 кг, брутто – 24 354,08 кг, кількість ящиків - 1100. У пакувальному листі також зазначено номер контейнеру, в який товар завантажено: CGMU5408153, назва судна «CMA CGM WISDOM», пункт призначення Констанца, Румунія.
Згідно коносаменту GQL0408117 від 03.08.2025, товар «креветка морожена» (1100 ящиків) у контейнері CGMU5408153 вагою брутто 24 354,08 кг, було відвантажено на морське судно «CMA CGM WISDOM» з порту Гуаякіль, Еквадор до порту Констанца, Румунія.
Платіжним документом від 18.08.2025 №250818/000348635 ТОВ «БАРАКУДА-ОДЕСА» сплатило на рахунок «OPERADORA Y PROCESADORA DE PRODUCTOS MARINOS OMARSA S.A.» остаточну вартість товару у сумі 93 073,20 дол.США на підставі контракту №17122020 від 17.12.2020, інвойсу №002-003-000034862 від 28.07.2025, про що зазначено у призначенні платежу вказаного банківського документу.
Згідно CMR (міжнародна ТТН) № 0901001 від 01.09.2025, 01.09.2025 товар «креветка морожена» у контейнері CGMU5408153 вагою брутто 24 354,08 кг було відвантажено на автомобільний транспорт з державними номерними знаками НОМЕР_1 / НОМЕР_2 з порту Констанца до міста Одеса, Україна.
Для здійснення митного оформлення товару ТОВ “БАРАКУДА-ОДЕСА” 04.09.2025 до Одеської митниці декларантом позивача була подана митна декларація (МД) №25UA500020006888U0 від 04.09.2025, відповідно до якої за умовами поставки CIF на митну територію України надійшов товар ТОВ «БАРАКУДА ОДЕСА», а саме:
товар №1 – Креветка роду PENAEUS VANNAMEI сира, морожена, без голови, неочищена в панцирі, без додання цукру, солі та спецій, без вмісту харчових добавок, не піддана термообробці, придатна для споживання населенням після приготування: LANGUA FROZEN SHRIMP HLSO BLOCK розмірний ряд 16-20 шт. на фунт (44-48 шт.на кілограм), 30% глазурі, 10 блоков по 2 кг. (в одному льодовому блоці 1400 гр. креветка та 600 гр. льоду) в кожній коробці, 600 кор., маса нетто без пакування 12000 кг. Торгівельна марка – нема даних. Виробник – OPERADORA Y PROCESADORA DE PRODUCTOS MARINOS OMARSA S.A., Еквадор.Країна виробництва - EC.
товар №2 – Креветка роду PENAEUS VANNAMEI сира, морожена, без голови, неочищена в панцирі, без додання цукру, солі та спецій, без вмісту харчових добавок, не піддана термообробці, придатна для споживання населенням після приготування: LANGUA FROZEN SHRIMP HLSO BLOCK розмірний ряд 16-20 шт. на фунт (40-44 шт. на кілограм), 30% глазурі, 10 блоков по 2 кг. (в одному льодовому блоці 1400 гр. креветка та 600 гр. льоду) в кожній коробці, 91 кор., маса нетто без пакування – 1820 кг. Торгівельна марка – нема даних. Виробник – OPERADORA Y ROCESADORA DE PRODUCTOS MARINOS OMARSA S.A., Еквадор.Країна виробництва – EC.
товар №3 – Креветка роду PENAEUS VANNAMEI сира, морожена, без голови, неочищена в панцирі, без додання цукру, солі та спецій, без вмісту харчових добавок, не піддана термообробці, придатна для споживання населенням після приготування: LANGUA FROZEN SHRIMP HLSO BLOCK розмірний ряд 21-25 шт. на фунт (46-55 шт. на кілограм), 30% глазурі, 10 блоков по 2 кг. (в одному льодовому блоці 1400 гр. креветка та 600 гр. льоду) в кожній коробці, 409 кор., маса нетто без пакування 8180 кг.Торгівельна марка – нема даних.Виробник – OPERADORA Y PROCESADORA DE PRODUCTOS MARINOS OMARSA S.A., Еквадор.Країна виробництва – EC.
У графі 12 вказаної вище ЕМД задекларовано вартість – 4 746 355,82 грн.
Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією (МД) №25UA500020006888U0 від 04.09.2025 позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД, серед яких: Пакувальний лист (Packing list) б/н від 02.08.2025, Рахунок-проформа (Proforma invoice) AV-00000010966 від 29.06.2025, Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) 002-003-000034862 від 28.07.2025, Коносамент (Bill of lading) GQL0408117 від 03.08.2025, Автотранспортна накладна (Road consignment note) 0901001 від 01.09.2025, Мiжнародний ветеринарний сертифiкат або ветеринарне свідоцтво (Veterinary certificate) SCI-A№0009475 від 01.08.2025, Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) 16910680202500013216P від 30.07.2025, Банківський платіжний документ, що стосується товару 250630/000340155 від 30.06.2025, Банківський платіжний документ, що стосується товару 250818/000348635 від 18.08.2025, Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги A012547 від 01.09.2025, Документ, що підтверджує вартість перевезення товару 02/01.09.2025 від 01.09.2025, Страховий поліс 373403 від 02.08.2025, Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів 17122020 від 17.12.2020, Договір про надання послуг митного брокера 3/89 від 08.08.2019, Договір (контракт) про перевезення 222-ЮГЛ від 17.10.2022, Договір (контракт) про перевезення 254-ЮГЛ від 15.10.2022, Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) 13322295 від 02.09.2025.
При перевірці, митницею було встановлено, що надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, що виключало можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МКУ.
Зокрема, були встановлені наступні розбіжності:
1.У рахунку-фактурі від 28.07.2025 № 002-003 000034862, проформі-інвойс від 29.06.2025 №AV-00000010966 зазначено договір №477, але не міститься посилання на контракт від 17.12.2020 № 17122020 , який надано до митного оформлення, що не дає змоги ідентифікувати даний рахунок фактуру та проформу інвойс до даної поставки. Крім того, у рахунку-фактурі від 28.07.2025 № 002-003-000034862 вказано умови поставки товару CIF - CONSTANTA, а у проформі-інвойс від 29.06.2025 №AV-00000010966 CIF – Odessa. 
2. Cертифікат про походження товару від 30.07.2025 № 16910680202500013216P в графі «Опис товару» містить напис «BRAND: LANGUA», про що відсутня інформація у рахунку-фактурі від 28.07.2025 № 002-003-000034862, проформі-інвойс від 29.06.2025 №AV 00000010966, а також поданій митній декларації. 
3. У наданому Рахунку про надання транспортно-експедиційних послуг ТОВ «Юнайтед Глобал Лоджистік» від 01.09.2025 № A012547зазначено одна послуга – організація міжнародного перевезення вантажу, при чому договором про надання транспортно-експедиторських послуг від 17.10.2022 № 222-ЮГЛ визначено узгодження сторонами ряду послуг, необхідних для здійснення перевезення товарів, надання замовнику рахунку на перелік таких послуг, а замовником має бути забезпечено передоплату (п.5.2 Договору). До митного контролю документу, що підтверджує оплату транспортно-експедиторських послуг не надано. 
4.Одержувач заключив договір про надання транспортно-експедиторських послуг від 17.10.2022 № 222-ЮГЛ з експедитором ТОВ «Юнайтед Глобал Лоджистік», а до митного контролю надано рахунок від ТОВ «ЮГЛ» від 01.09.2025№ A012547. Проте в автотранспортній накладній наявний штамп перевізника ФО-П ОСОБА_1 (код ДРФО 3024809594). Відомості про вартість послуг перевізника як складову митної вартості до митного контролю не надано.
На підставі ч.2, 3 статті 53, 54 МКУ Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти(прайс-листи) виробника товару; 6) висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 7) копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову відповідно до ст. 254 Митного кодексу України.
На вимогу Одеської митниці про надання додаткових документів, 04.09.2025 митним органом отримано Лист від ТОВ "Блеско" № б/н з повідомленням про те, що інші додаткові документи надаватися не будуть. Будь-яких інших додаткових документів надано не було.
З урахуванням викладеного, вважаючи не спростованими Товариством виявлені митницею розбіжності у поданих до митного оформлення разом з МД документах, 04.09.2025 Одеська митниця прийнята рішення про коригування митної вартості №UA500020/2025/000282/1, яким за результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом у відношенні товарів застосовано резервний метод (метод 2 ґ).
Згідно спірного рішення, з метою забезпечення повноти оподаткування, було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби, з урахуванням заявленого коду товару згідно УКТЗЕД, країни виробництва, опису товарів, умов поставки митне оформлення яких здійснено за ціною угоди у найближчий до митного оформлення час товару, та встановлено, що митна вартість таких є більшою і становить, по товару №1 (Креветка роду PENAEUS VANNAMEI, LANGUA FROZEN SHRIMP HLSO BLOCK розмірний ряд 16-20 шт.), -8,32 дол. США/кг. (МД від 12.06.2025 № UA100060/2025/ 516529), ніж заявлено декларантом – 5,27 дол.США/кг; по товару №2 (Креветка роду PENAEUS VANNAMEI LANGUA FROZEN SHRIMP HLSO BLOCK розмірний ряд 16-20 шт.) -8,32 дол. США/кг. (МД від 12.06.2025 № UA100060/2025/ 516529), ніж заявлено декларантом – 5,35 дол.США/кг; по товару №3 (Креветка роду PENAEUS VANNAMEI LANGUA FROZEN SHRIMP HLSO BLOCK розмірний ряд 21-25 шт.) -8,01 дол. США/кг. (МД від 12.06.2025 № UA100060/2025/ 516530), ніж заявлено декларантом – 5,09 дол.США/кг, у зв`язку із чим митну вартість товарів, ввезених позивачем було скориговано за резервним методом.
У зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості, Одеська митниця прийняла картку відповідачем було винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2025/000421.
Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) №25UA500020006894U8 від 04.09.2025 за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом у сумі 544289,17грн.
Не погоджуючись із прийнятими відповідачем рішенням про коригування митної вартості та карткою відмови, вважаючи їх протиправними та такими, що порушують його права і законні інтереси, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та оскаржуваним рішенню й картці відмови, суд виходить з наступного.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України вимогам.
Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до приписів ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як визначено в ч. 1, 2 ст.52 МУ України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані зокрема подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Відповідно до вимог ч.1 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частина друга статті 53 МК України визначає перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, серед яких: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; - зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; - рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (за переліком наведеним у цій нормі).
При цьому, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч. 1 ст. 54 МК України).
У відповідності до ч.6 ст.54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі, зокрема, неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у частині другій статті 53 цього Кодексу) та неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій – четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
При цьому, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (ч.2 ст. 58 МК України).
Відповідно до приписів ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно п.п.1-4 ч. 2 ст. 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 (далі - Правила), встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» має містити також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.
Відповідно до встановлених судом обставин справи, що підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами, відповідно до поданої митної декларації, розрахунок митної вартості товару здійснювався позивачем за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
Для митного оформлення товару та на вимогу митного органу декларантом було надано ряд документів, які містили числові показники ціни товару, подання яких не заперечує й відповідач Одеська митниця, проте вважає, що вони не підтверджують митну вартість імпортованого товару.
Втім, на думку суду такі доводи відповідача є хибними, та спростовуються матеріалами справи, виходячи з такого.
Як вбачається із матеріалів справи та було встановлено судом, для митного оформлення товару, що надійшов позивачу від Компанії «OPERADORA Y PROCESADORA DE PRODUCTOS MARINOS OMARSA S.A.», Еквадор, на виконання умов контракту № 17122020 від 17.12.2020, декларантом позивача надано Одеській митниці митну декларацію (МД) №25UA50002006888U0 від 04.09.2025 та ряд документів, що підтверджують вид, кількість та ціну поставленого товару. Зокрема, такими документами є: зовнішньоекономічний Контракт з виробником товару 17122020 від 17.12.2020, Пакувальний лист (Packing list) б/н від 02.08.2025, Рахунок-проформа (Proforma invoice) AV-00000010966 від 29.06.2025, Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) 002-003-000034862 від 28.07.2025, Коносамент (Bill of lading) GQL0408117 від 03.08.2025, Автотранспортна накладна (Road consignment note) 0901001 від 01.09.2025, Мiжнародний ветеринарний сертифiкат або ветеринарне свідоцтво (Veterinary certificate) SCI-A№0009475 від 01.08.2025, Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) 16910680202500013216P від 30.07.2025, Банківський платіжний документ, що стосується товару 250630/000340155 від 30.06.2025, Банківський платіжний документ, що стосується товару 250818/000348635 від 18.08.2025, Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги A012547 від 01.09.2025, Документ, що підтверджує вартість перевезення товару 02/01.09.2025 від 01.09.2025, Страховий поліс 373403 від 02.08.2025, Договір (контракт) про перевезення 222-ЮГЛ від 17.10.2022, Договір (контракт) про перевезення 254-ЮГЛ від 15.10.2022.
Вказані документи є основними документами, які підтверджують митну вартість товарів відповідно до ч.2 ст.53 МК України, містять чіткі числові значення складових вартості поставленого товару, узгоджуються між собою та не містять розбіжностей.
Зазначена у інвойсі сума поставки товарів 4 746 355,82 дол.США з урахуванням витрат на транспортування товару та страхування, понесених імпортером, відповідає вартості товару згідно інвойсу та інформації про транспорті витрати та витрати пов`язані зі страхуванням контейнера, та відображена декларантом у митній декларації. Окрім того, види і кількість товару зазначені у митній декларації відповідають виду та кількості товару, що зазначений у інвойсі, що дозволяє ідентифікувати товар з метою його митного оформлення.
Суд зауважує, що відповідно до ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Судом встановлено, що у первинних документах до контракту, зокрема інвойсах, сторони погодили вид товару, що є предметом поставки, та його ціну, що в наступному і було відображено у митній декларації.
Виходячи із вищенаведених положень МК України, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості. Проте ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Такі сумніви можуть бути зумовлені зокрема наявністю розбіжностей між окремими документами, наявністю ознак підробки певних документів, неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, відсутністю достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, тощо.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.10.2020 у справі №820/3231/16, обов`язок доведення митної ціни товару належить позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
З урахуванням вищевикладеного, очевидним є висновок, що у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини для витребування додаткових документів, ненадання яких унеможливлювало б визначення саме митної вартості товару, що ввозиться, за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.
На думку суду, подані разом із митною декларацією документи були достатніми для ідентифікації товару та давали можливість визначити його митну вартість за основним методом (ціною договору) з метою сплати митних платежів.
Оцінюючи зауваження митниці суд зазначає таке.
Стосовно виявлених, на думку митниці, недоліків у інвойсі, проформі інвойсі, які не містять посилання на контракт від 17.12.2020 №17122020 та в яких містяться різні умови поставки, суд звертає увагу, що затвердженої форми інвойсу, як і проформи-інвойсу, та вимог щодо їх заповнення законодавством України не передбачено.
Проформа інвойс - це попередній рахунок, який продавець виставляє покупцеві перед тим, як було оформлено офіційне замовлення. Він містить перелік товарів, їхню кількість та вартість, але не є обов`язковим до оплати. 
Цей документ використовується для уточнення деталей замовлення та може змінюватися до остаточного затвердження. 
Інвойс – у міжнародній комерційній практиці документ, що надається продавцем покупцеві та містить перелік товарів, їх кількість і ціну, за якою вони поставлені покупцеві, формальні особливості товару (колір, вага ті інші), умови поставки і відомості про відправника та одержувача. 
Фактично інвойс є розрахунково-платіжним документом, що передбачає тільки виставлення певних сум до оплати покупцям за товари, що поставляються (або вже фактично поставлені) чи послуги, що надаються (або фактично надані). 
Як свідчать матеріали справи, виставлений продавцем інвойс № 002-003-000034862 від 28.07.2025 містить перелік товарів, їх кількість і ціну за якою вони поставлені покупцеві, вид товару, його вагу, умови поставки, відомості про відправника та одержувача, номер контейнеру, в який завантажено товар, назву судна, на якому товар перевозився, тощо. 
У інвойсі № 002-003-000034862 від 28.07.2025р. в розділі «Угода/Agreement» контрагент вказав свої внутрішні реквізити угоди № 477. 
Суд відзначає, що відповідачем не обґрунтовано заборону вказувати у інвойсі внутрішні номери документів, їх дату або інші деталі, які допомагають ідентифікувати конкретний договір, пов`язаний з цією операцією. 
Окрім того, відсутність посилання на контракт у інвойсі не може бути підставою для висновку про неможливість ідентифікації інвойсу з поставкою товару. 
З даного приводу суд враховує, що за висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 02.11.2018 у справі № 821/3874/15-а, відсутність в інвойсі вказівки на реквізити зовнішньоекономічного контракту сама собою не може бути підставою для висновку про неможливість ідентифікації інвойсу з поставкою товару, якщо така ідентифікація може бути проведена на основі інших документів, доданих на підтвердження митної вартості товару. 
Надані ж до митного оформлення документи дають можливість ідентифікувати поставлений товар, а тому висновки митного органу у цій частині є безпідставними. 
Так, сплачуючи вартість товару, у призначенні платежу містилось посилання саме на проформу-інвойс № AV-00000010966 від 29.06.2025р., інвойс № 002-003-000034862 від 28.07.2025 р. та контракт № 17122020 від 17.12.2020 р. 
Крім того, посилання на інвойс № 002-003-000034862 від 28.07.2025 р. міститься у пакувальному листі, коносаменті, сертифікаті країни походження, а отже поданий пакет документів однозначно дозволяє ідентифікувати поставлений товар. 
Стосовно зазначення у проформі-інвойсі №AV-00000010966 від 29.06.2025 р. умов поставки CIF-Odessa, а у інвойсі – CIF-Constanta, суд ще раз зауважує, що проформа-інвойс є попереднім документом, відомості у якому можуть змінюватись до остаточного затвердження. 
Так, умови поставки CIF-Constanta були остаточно узгоджені у інвойсі № 002-003 000034862 від 28.07.2025 р., що також узгоджується з поданим до митного оформлення коносаментом №GQL0408117 від 03.08.2025 р., в якому визначено порт вивантаження товару – Констанца, Румунія. 
Стосовно недоліків у Сертифікаті про походження товару від 30.07.2025 №16910680202500013216P, в якому міститься напис «BRAND: LANGUA», то з даного приводу суд, враховуючи доводи позивача вказує, що приписами ст.53 Митного кодексу України визначено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. 
В силу положень частини п`ятої статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. 
Згідно ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України сертифікат про походження товару не є основним документом, який підтверджує митну вартість товарів, та згідно положень ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України навіть не є додатковим документом, що надається у випадку виявлення розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. 
Сертифікат про походження товару — це офіційний документ, який підтверджує, що товар вироблено, видобуто або достатньо оброблено в певній країні, але не є документом, що підтверджує митну вартість товару. 
Крім того, слово «LANGUA» міститься у проформі-інвойсі, інвойсі, пакувальному листі, які були видані Продавцем товару. 
Вказавши про такий недолік у сертифікаті про походження товару відповідач не вказав як це впливає на визначення митної вартості товару та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. 
Щодо неподання до митного оформлення документів, що підтверджують здійснення оплати за транспортно-експедиторські послуги, суд проаналізувавши наявні у справі документи зазначає, що на підтвердження вартості перевезення позивачем до митниці були надані: рахунок передплатний на надання транспортно-експедиційних послуг № А012547 від 01.09.2025 р., довідку про транспортні витрати № 02/01.09.2025 від 01.09.2025 р., договір про надання транспортно-експедиторських послуг № 222-ЮГЛ від 17.10.2022 р., договір на автомобільне перевезення № 254-ЮГЛ від 15.10.2022 р, інформація у яких узгоджується між собою, містить дані щодо вартості здійснених послуг перевезення.
Вказані документи, на переконання суду є належними, допустимими та достатніми доказами на підтвердження понесених транспортних витрат до митного кордону України. 
В контексті доводів відповідача щодо такого недоліку суд відзначає, що Митним кодексом України не визначено доказ (докази), виключно яким(-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, тобто такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами, а тому довідка про транспортні витрати, передплатний рахунок є допустимими доказами на підтвердження витрат на перевезення товарів. 
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 31.05.2019 р. у справі № 804/16553/14, суд зазначив, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат па перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. 
Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/ або бухгалтерські документи), а тому рахунок та довідка про транспортні витрати є допустимими доказами на підтвердження витрат на перевезення товарів. 
Згідно довідки ТОВ “ЮНАЙТЕД ГЛОБАЛ ЛОДЖИСТІК» про транспортні витрати № 02/01.09.2025 від 01.09.2025 р., вартість перевезення вантажу транспортним засобом з державними номерними знаками НОМЕР_1 / НОМЕР_2 з м. Констанца (Румунія) до м. Орлівка (прикордонний перехід, Україна) становить 65 000,00 грн. 
Декларант ТОВ «БАРАКУДА ОДЕСА», подаючи до Одеської митниці електронну митну декларацію № 25UA50002006888U0 від 04.09.2025р., заявив митну вартість імпортованого товару за ціною договору, додаючи до ціни товару складову митної вартості товару - витрати на транспортування цього товару до місця ввезення на митну територію (65 000,00 грн) у відповідності до пункту 5 частини 10 статті 58 Митного кодексу України. 
Отже, суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що під час митного оформлення декларантом були надані належні, допустимі та достатні докази на підтвердження числового значення складової митної вартості витрат на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України, а доводи митниці в цій частині є безпідставними. 
Стосовно того, що договір про надання транспортно-експедиторських послуг укладений з експедитором ТОВ «Юнайтед Глобал Лоджистік», а в автотранспортних накладних наявний штамп перевізника ФОП ОСОБА_1 суд враховує таке.
З матеріалів справи слідує, що згідно з п. 3.2.1 договору про надання транспортно-експедиторських послуг №222 ЮГЛ від 17.10.2022 р., укладеним між ТОВ «БАРАКУДА-ОДЕСА» (Замовник) та ТОВ «Юнайтед Глобал Лоджистік» (Експедитор), Експедитор має право самостійно обирати субпідрядників, транспортні засоби та маршрут перевезення для виконання обов`язків за цим Договором. 
На підтвердження існування господарських взаємовідносин субпідряду між ТОВ «Юнайтед Глобал Лоджистік» та ФОП ОСОБА_1 до митного оформлення було надано договір на автомобільне перевезення № 254-ЮГЛ від 15.10.2022 р. 
Крім того, як вже було вказано вище, при визначенні митної вартості товарів декларантом у відповідності з вимогами ст. 58 Митного кодексу України були додані транспортні витрати, розмір яких було підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами. 
Яким чином відсутність відомостей про вартість послуг, наданих ФОП ОСОБА_1 , з якими ТОВ «БАРАКУДА-ОДЕСА» немає жодних договірних відносин, а послуги з перевезення надані позивачу ТОВ «Юнайтед Глобал Лоджистік», впливає на митну вартість товару відповідачем також не обґрунтовано. 
Також суд враховує, що до митного оформлення згідно ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України декларантом за власним бажанням було також подано копію митної декларації країни відправлення № 028-2025-40-01667736 від 25.07.2025 р., в якій міститься інформація на підтвердження вартості імпортованого товару – 113 073,20 дол.США. 
Проте вказаний документ було проігноровано митним органом.
При цьому, суд наголошує, що відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, митний орган може виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 Митного кодексу України, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. 
Окрім того, у ч.3 ст.53 МКУ передбачено виключно три підстави витребування додаткових документів у декларанта: наявність розбіжностей у документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; наявність ознак підробки документів; відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
У спірному ж випадку, митний орган не обґрунтував підстав для витребування додаткових документів, оскільки в наданих при митному оформленні документах не було розбіжностей, а ті, на які вказав відповідач, поза розумним сумнівом, не впливають на числові значення складових митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, з врахуванням того, що позивачем використані відомості, які повністю підтверджені документально.
Також суд зауважує, що відповідач ні у оскаржуваному рішенні ні у відзиві не посилається на невідповідність характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, що свідчить про те, що для митного оформлення фактично були надані товари, які за описом відповідали тим товарам, що зазначені у супровідних документах.
У розглядуваному випадку, позивачем доведено, що усі надані до митного органу разом із митною декларацією документи, поза розумним сумнівом, підтверджували вартість товару, який ввозиться, визначену за основним методом, є достатніми та містять усю необхідну повну інформацію про митну вартість та її складові.
Зазначене свідчить про те, що рішення органу державної влади не може ґрунтуватись на припущеннях та сумнівах, а в прийнятому рішенні суб`єкт владних повноважень повинен чітко, із посиланням на конкретні розбіжності, довести протиправність заявлених витрат та інших складових митної вартості. 
Натомість, контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.
Також суд вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості є не обґрунтованим в частині наявності підстав для застосування другорядного методу резервного для визначення митної вартості товару.
Відповідно до ч.1 чт.64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Згідно з п.2, 4 ч.2 ст.55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
В той же час, у графі 33 оскаржуваного рішення міститься лише посилання на номери, дати митних декларацій, які були взяті митницею з метою коригування митної вартості, заявленої декларантом, а також на вартість за одиницю товару. Всупереч вимог Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та ст. 55 МК України, рішення не містить пояснень щодо зроблених коригувань на комерційні умови, умови поставки, вид товару, виробника. Загалом з оскаржуваного рішення не зрозуміло чому саме ці товари та митні декларації були обрані з метою коригування митної вартості товарів позивача, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.
При цьому, суд зауважує, що згідно правової позиції Верховного Суду в аналогічних спірних правовідносинах, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу ( постанови від 19 червня 2018 в справі №826/6346/16 (№К/9901/36092/18), від 31 січня 2018 в справі №813/7272/13-а (К/9901/3036/18), від 02 березня 2018 по справі №804/2997/17 (К/9901/4472/17).
Наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом. Адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
Суд наголошує, що критерій прийняття обґрунтованого рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами.
На думку суду рішення Одеської митниці про коригування митної вартості №UA500020/2025/000282/1 від 04.09.2025 та картка відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA500020/2025/000421 від 04.09.2025 не відповідають критеріям обґрунтованості.
Підсумовуючи усе викладене вище у сукупності, суд приходить висновку, що позивачем, при здійсненні імпортування товару на митну територію України, його вартість була визначена вірно за основним методом на підставі документів, визначених ч. 2 ст. 53 МК України. А відтак, така митна вартість є об`єктивно визначеною та документально підтвердженою, що свідчить про протиправність застосування митним органом другорядного методу резервного. В свою чергу, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.
Отже, за наслідком розгляду справи суд приходить висновку про недоведеність відповідачем правомірності оскаржуваного рішення, ним не спростовано дійсність поданих до митного оформлення документів, достовірність і об`єктивність зазначених відомостей, не доведено наявності підстав для витребування від позивача (декларанта) додаткових документів, а також застосування другорядного методу визначення митної вартості товарів, не надано доказів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не дотримано передбаченого ст.57 МК України порядку визначення митної вартості товару.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Усе викладене вище у сукупності свідчить на користь обґрунтованості заявлених ТОВ «БАРАКУДА-ОДЕСА» позовних вимог про визнати протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості № UA500020/2025/000282/1 від 04.09.2025 та картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA500020/2025/000421 від 04.09.2025, а відтак і про наявність підстав для їх задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
З огляду на викладене, оскільки судом прийнято рішення про задоволення вимог позивача, суд вважає за доцільне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого за подання цього позову судового збору у сумі 6531,47 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
вирішив:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «БАРАКУДА-ОДЕСА» - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500020/2025/000282/1 від 04.09.2025.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2025/000421 від 04.09.2025.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРАКУДА-ОДЕСА» 6531,47 грн. сплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БАРАКУДА-ОДЕСА», код ЄДРПОУ 442651933, адреса: вул.Базарна, 49, кв.3, м.Одеса, 65048.
Відповідач: Одеська митниця, код ЄДРПОУ 44005631, адреса: вул.Лип Івана та Юрія, 21-А, м.Одеса, 65078.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА