МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Миколаїв

11 червня 2026 р.	справа № 400/6198/26 	

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовом	Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, вул. 68 Десантників, 2, м. Миколаїв, 54009, 	

до відповідача	Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській, Херсонській областях, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, просп. Миру, 46/1, м. Миколаїв, 54056, 	

про	скасування постанови про накладення штрафу від 20.05.2026 р. ВП № 80759143	

В С Т А Н О В И В:

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області (далі - позивач або ТУ ДСА України в Миколаївській області) звернулось з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській, Херсонській областях, в Автономній республіці Крим та місті Севастополі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відповідача або Відділ), в якому просить суд скасувати постанову про накладення штрафу від 20.05.26 р. у виконавчому провадженні № 80759143.
На обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірною постановою на ТУ ДСА України в Миколаївській області накладено штраф за невиконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду у справі № 400/12442/23. Позивач стверджує, що невиконання ним рішення суду обумовлене не протиправною бездіяльністю чи недбалістю, а виключно відсутністю фінансування, що виключає можливість притягнення його до відповідальності. Про зазначені обставини позивач повідомляв Відділ письмово, але відповідач безпідставно не врахував дані пояснення.
Відповідач подав відзив, в якому позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Відзив аргументовано тим, що на виконанні у Відділі знаходиться виконавчий лист, за яким ТУ ДСА України в Миколаївській області зобов`язано провести нарахування та виплату суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 р. до 31.08.2023 р. включно, в тому числі щомісячних доплат за вислугу років в розмірі 40% від посадового окладу за 2021 р., 2022 р., 2023 р., на підставі ст. 135 ч. 2, 3, 4 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 01.01.2021 р. складає 2 270 грн., на 01.01.2022 р. - 2 481 грн., на 01.01.2023 р. - 2 684 грн., з урахуванням раніше виплачених сум. Оскільки дане рішення ТУ ДСА України в Миколаївській області не було виконано, спірною постановою на нього накладено штраф в розмірі 10 200 грн. Подані позивачем до Відділу документи, в яких містилась інформація про відсутність коштів для здійснення виплат за рішенням суду, відповідач розцінив як недостатньо поважні причини невиконання рішення. Крім того, відповідач послався на приписи ст. 139 ч. 2, 3 КАС України, яка не передбачає відшкодування суб`єкту владних повноважень витрат на сплату судового збору.
Позивач клопотав про розгляд справи в письмовому провадженні.
Представник відповідача в судове засідання не прибув, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Стаття 205 ч. 9 КАС України визначає, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
На підставі наведеної норми, суд розглядає справу в письмовому провадженні.
Вирішуючи спір, суд враховує наступне.
Як слідує з матеріалів справи, 15.08.2024 р. Миколаївським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі № 400/12442/23, згідно з яким ТУ ДСА України в Миколаївській області зобов`язано провести нарахування та виплату суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 р. до 31.08.2023 р. включно, в тому числі щомісячних доплат за вислугу років в розмірі 40% від посадового окладу за 2021 р., 2022 р., 2023 р., на підставі ст. 135 ч. 2, 3, 4 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 01.01.2021 р. складає 2 270 грн., на 01.01.2022 р. - 2 481 грн., на 01.01.2023 р. - 2 684 грн., з урахуванням раніше виплачених сум.
15.04.2026 р. Відділ виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, 04.05.2026 р. постанову про накладення штрафу в розмірі 5 100 грн., а 20.05.2026 р. - спірну постанову про накладення штрафу в розмірі 10 200 грн. за невиконання ТУ ДСА України в Миколаївській області без поважних причин рішення суду.
Отже, спірні правовідносини між сторонами склались з приводу наявності законних підстав для накладення штрафу за невиконання рішення суду.
Відповідно до ст. 63 ч. 1-3 Закону України “Про виконавче провадження” за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Стаття 75 Закону України “Про виконавче провадження” передбачає, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Отже, як ст. 63, так і ст. 75 Закону України “Про виконавче провадження” пов`язують право виконавця накласти на боржника штраф за невиконання рішення, лише за умови відсутності поважних причин для невиконання, а тому перед накладенням штрафу відповідач зобов`язаний встановити якими саме причинами обумовлено невиконання боржником рішення та надати їм оцінку за критерієм поважності.
Як слідує з поданих позивачем доказів, 22.04.2026 р., тобто до прийняття постанов про накладення штрафу, позивач письмово повідомив Відділ про те, що на виконання рішення суду ТУ ДСА України в Миколаївській області здійснило перерахунок суддівської винагороди ОСОБА_1 . В той же час, порядок виконання рішень судів про стягнення коштів з державних органів врегульовано Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845, згідно яких виконання рішень на користь суддів, здійснюється за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя" у межах асигнувань на відповідний рік. У кошторисі ТУ ДСА України в Миколаївській області на 2026 р. відсутні достатні бюджетні асигнування для виконання рішення суду на користь ОСОБА_1 .
Суд відзначає, що в контексті спірних правовідносин, під поважними причинами невиконання рішення слід розуміти такі причини, які лежать поза волею боржника, тобто він об`єктивно позбавлений можливості виконати рішення, незважаючи на ті заходи, які можуть бути ним вжиті.
Відсутність фінансування є непереборною для позивача обставиною, яка позбавляє його можливості виконати рішення суду.
У зв`язку з цим, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Позивач просить скасувати спірну постанову, але відповідно до ст. 5 ч. 1 п. 2 КАС України, яка встановлює способи судового захисту, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень є єдиним нерозривним способом захисту. Цій нормі кореспондують положення ст. 245 ч. 2 п. 2 КАС України в частині повноважень суду при вирішення спору - у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Враховуючи викладене, спірна постанова підлягає визнанню протиправною та скасуванню.
За приписами ст. 139 ч. 1 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Суд виходить з того, що в даній справі ТУ ДСА України в Миколаївській області діє не як суб`єкт владних повноважень, адже не здійснює по відношенню до відповідача владних управлінських функцій, а звернення з цим позовом зумовлене захистом порушених прав позивача, як сторони виконавчого провадження.
Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 31.05.23 р. у справі № 815/4246/17.
Судовий збір позивачем сплачено в розмірі 2 662,40 грн. Доказів понесення інших судових витрат сторони не подавали.
Враховуючи задоволення позовних вимог, судові витрати у виді судового збору присуджуються позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області (вул. 68 Десантників, 2, м. Миколаїв, 54009, ЄДРПОУ 26299835) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській, Херсонській областях, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (просп. Миру, 46/1, м. Миколаїв, 54056, ЄДРПОУ 45862901) задовольнити.
2. Постанову про накладення штрафу від 20 травня 2026 р. у виконавчому провадженні № 80759143, визнати протиправною та скасувати.
3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській, Херсонській областях, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (просп. Миру, 46/1, м. Миколаїв, 54056, ЄДРПОУ 45862901) на користь Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області (вул. 68 Десантників, 2, м. Миколаїв, 54009, ЄДРПОУ 26299835) судові витрати у виді судового збору в розмірі 2 662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок).
4. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз