ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" липня 2026 р. справа № 300/3381/25
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Скільського І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач, заявник, ОСОБА_1 ) в інтересах якої діє адвокат Шевченко Н.П. (далі – представник позивача, Шевченко Н.П.) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – відповідач, орган пенсійного забезпечення, Управління, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) в якому просить суд: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №092850022093 від 11.12.2024 про відмову у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком на підставі п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до поданої нею заяви про призначення пенсії від 23.10.2023;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, призначити ОСОБА_1 , пенсію за віком з 23.10.2023 – наступного дня після досягнення пенсійного віку, з урахуванням до страхового стажу періоду догляду за дитиною-інвалідом до досягнення 16-річного віку з 26.02.1996 по 31.12.2003.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.10.2023 ОСОБА_1 досягнувши пенсійного віку, встановленого пунктом 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-IV (далі – Закон №1058-IV), 23.10.2023 звернулася до Калуського сервісного центру Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням від 27.10.2023 за №092850022093 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу (15 років). Позивач звертає увагу, що згідно зазначеного рішення її страховий стаж становить 8 років 6 місяців 5 днів, однак жодних пояснень такого обрахунку страхового стажу та підстав неврахування часу догляду за дитиною, у рішенні про відмову у призначенні пенсії не зазначено. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2024 у справі №300/895/24 визнано протиправним і скасовано рішення від 27.10.2023 № 092850022093 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком на підставі пункту 3 частини першої статті 115 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.03.2023 року про призначення дострокової пенсії за віком на підставі пункту 3 частини першої статті 115 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з врахуванням висновків апеляційного суду. За наслідками повторного розгляду заяви позивача від 23.10.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняло рішення від 11.12.2024 за №092850022093 про відмову в призначенні пенсії за віком на підставі пункту 3 частини першої статті 115 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. 
Як вказує ОСОБА_1 згідно пункту 3 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховували їх до досягнення зазначеного віку - після досягнення 50 років та за наявності не менше ніж 15 років страхового стажу. При цьому особами з інвалідністю з дитинства вважаються також діти з інвалідністю до 18 років. На переконання позивача, неврахування відповідачами до її страхового стажу періоду догляду за дитиною-інвалідом до досягнення 16-річного віку з 26.02.1996 по 31.12.2003 є протиправним з огляду на наступне. Відповідно до пункту "є" частини 3 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-ХІІ (далі – Закон №1788-ХІІ) до страхового стажу роботи зараховується час догляду за інвалідом І групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду. Позивач звертає увагу, що у оскаржуваному рішенні причини неврахування до страхового стажу періоду догляду за дитиною-інвалідом до досягнення нею 16-річного віку не наводяться, хоча до заяви про призначення пенсії від 23.10.2023 ОСОБА_1 подано усі необхідні підтверджуючі документи, а саме: виписка з рішення лікарської консультативної комісії (далі– ЛКК) про те, що донька мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку та акт за місцем проживання про здійснення догляду за дитиною-інвалідом до 16 років. Враховуюч наведене просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Згідно наявної в матеріалах справи довідки про доставку електронного листа, ухвалу про відкриття провадження від 20.05.2025 у справі №300/3381/25 надіслано одержувачу – Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області засобами електронного зв`язку через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та доставлено до електронного кабінету останнього 20.05.2025 о 19:19 годині.
Відповідно до частини 1 статті 174 КАС України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 251 цього Кодексу.
Днем вручення судового рішення, серед іншого, є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи (пункт 2 частини 6 статті 251 КАС України).
З урахуванням вказаного ухвала суду про відкриття провадження у справі від 20.05.2025 вважається врученою відповідачу належним чином.
ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, станом на дату ухвалення цього судового рішення, не скористалось правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений ухвалою про відкриття провадження.
В силу вимог частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши адміністративний позов, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15.03.1993 ОСОБА_1 являється матір`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_2 зареєструвала шлюб, дошлюбне прізвище останньої після державної реєстрації шлюбу змінено на – ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 04.05.2016.
ОСОБА_4 являється інвалідом дитинства, дитиною яка мала медичні показання для визнання інвалідом дитинства до досягнення 6-річного віку, що підтверджується:
- випискою з рішення лікарської консультаційної комісії від 30.10.2020 за №722, виданої Калуським некомерційним підприємством "Калуський міський центр первинної медико-санітарної допомоги Калуської міської ради";
- довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №224387 від 16.05.2023, виданої Івано-Франківською спеціалізованою кардіологічною МСЕК Івано-Франківського обласного бюро медико-соціальної експертизи;
- посвідченням серії НОМЕР_3 від 10.08.2016, виданим Управлінням соціального захисту населення Калуської міської ради.
23.10.2023 ОСОБА_1 звернулася до Калуського сервісного центру Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком згідно пункту 3 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV. До заяви позивач додала наступні документи: виписку з рішення лікарської консультаційної комісії від 30.10.2020 за №722, виданої Калуським некомерційним підприємством "Калуський міський центр первинної медико-санітарної допомоги Калуської міської ради"; диплом Кіровоградського кооперативного технікуму імені М.П. Сая серії НОМЕР_4 від 28.05.1993; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; Акт обстеження, складений від 07.03.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю "М-Монтаж" (далі - ТОВ "М-Монтаж", Товариство); паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 від 02.06.2000, виданий Калуським МВ УМВС в Івано-Франківській області; свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 від 13.11.1973; свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 15.03.1993; свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_7 від 30.05.1992.
За принципом екстериторіальності заява позивача від 23.10.2023 розглянута Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області. Рішенням за №092850022093 від 27.10.2023 відповідач відмовив ОСОБА_1 у призначенні дострокової пенсії за віком, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу (15 років). Згідно зазначеного рішення загальний страховий стаж позивача становить 8 років 6 місяців 5 днів.
Не погоджуючись із рішенням відповідача за №092850022093 від 27.10.2023 про відмову у призначенні дострокової пенсії за віком, ОСОБА_1 звернулась до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з метою захисту свого порушеного права.
Івано-Франківським окружним адміністративним судом рішенням від 16.04.2024 у справі №300/895/24 в задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шевченко Наталія Павлівна, до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним і скасування рішення за №092850022093 від 27.10.2023 про відмову у призначенні дострокової пенсії за віком та зобов`язання зарахувати до страхового стажу період догляду за дитиною інвалідом до 16-ти річного віку, призначити пенсію за віком з 23.10.2023 відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2024 у справі №300/895/24 рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2024 року у справі № 300/895/24 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково:
- визнано протиправним і скасовано рішення від 27.10.2023 № 092850022093 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком на підставі пункту 3 частини першої статті 115 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; 
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.03.2023 року про призначення дострокової пенсії за віком на підставі пункту 3 частини першої статті 115 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з врахуванням висновків апеляційного суду.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у відповідь на адвокатський запит представника позивача від 13.12.2024, листом від 20.12.2024 за №0400-01030-8/250931 повідомило останню про те, що постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2024 по справі № 300/895/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виконано в повному обсязі в межах покладених зобов`язань та винесено рішення про відмову від 11.12.2024 за № 092850022093.
Вказаним рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії від 11.12.2024 за № 092850022093, визначено, що за наданими документами та враховуючи дані реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, на теперішній час, загальний стаж склав 8 років 6 місяців 5 днів. Необхідний страховий стаж статтею 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить не менше 15 років. 
Також згідно рішення від 11.12.2024 за № 092850022093 не враховано період з 26.02.1996 по 31.12.2003, оскільки відсутні підстави для складання акту обстеження фактичних обставин здійснення догляду за дитиною з інвалідністю до досягнення 16 років за період з 26.02.1996 по 31.12.2003, так як, дитина вперше визнана особою з інвалідністю з дитинства 15.01.2010 відповідно до медичного висновку №2 від 15.01.2010.
Вважаючи протиправним та таким, що підлягає скасуванню рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 11.12.2024 за №092850022093 про відмову у призначенні пенсії за віком, ОСОБА_1 звернулась з цим позовом до суду з метою захисту свого порушеного права на врахування стажу та призначення пенсії.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частини 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі – Закон №1058-IV).
Відповідно до статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають, зокрема, жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років.
Крім цього, за приписами пункту 16 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Закон №1058-IV набрав чинності 01.01.2004, до цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі – Закон №1788-ХІІ).
Згідно із вимогами пункту "ж" частини першої статті 3 Закону №1788-ХІІ право на трудову пенсію мають особи, які здійснюють догляд за інвалідом І групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.
Згідно із частиною першою статті 17 Закону №1788-XII жінки, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти "є" і "ж" статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії (стаття 94).
Відповідно до правового регулювання, встановленого пунктом "є" частини першої статті 56 Закону № 1788-ХІІ, до стажу роботи зараховується час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.
За приписами статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
При відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (пункт 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 (далі – Порядок № 637)).
За змістом абзаців 1-3 пункту 10 Порядку № 637 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) час догляду за особою з інвалідністю I групи, дитиною з інвалідністю віком до 16 років, а також пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку, встановлюється на підставі:
інформації про отримання допомоги, компенсації за догляд за такою особою, одержаної органами Пенсійного фонду України від органів соціального захисту населення, або акта обстеження фактичних обставин здійснення догляду;
документів, що засвідчують перебування на інвалідності (для осіб з інвалідністю I групи і дітей з інвалідністю) і вік (осіб похилого віку і дітей з інвалідністю).
Аналіз наведених положень Порядку № 637 свідчить, що час догляду за дитиною з інвалідністю віком до 16 років встановлюється на підставі сукупності обставин, які повинні бути засвідчені разом, втім одними із документів, перелік яких визначений окремо в абзаці 2 та 3 пункту 10 Порядку № 637.
Згідно з пунктом 2.17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1), при призначенні пенсій жінкам, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, матерям інвалідів з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, а також, у разі відсутності матері або за її згодою, чоловікам, які здійснювали виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини-інваліда, факт народження дитини встановлюється на підставі свідоцтва про народження, а її виховання до зазначеного віку - на підставі свідоцтва про народження чи паспорта дитини. У разі смерті дитини подається свідоцтво про смерть.
Відповідно до пункту 2.18 Порядку № 22-1 визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною з інвалідністю після досягнення шестирічного віку або особою з інвалідністю з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою вісімнадцятирічного віку (висновок про час настання інвалідності).
Відтак, із аналізу вищезазначеної норми слідує, що обов`язковими умовами для призначення дострокової пенсії за віком у спірному випадку є сукупність обставин: виховання жінкою особи з інвалідністю дитинства до досягнення шестирічного віку; досягнення жінкою 50 років; наявність у жінки не менше ніж 15 років страхового стажу.
Визнання дитини тяжко хворою, якій не встановлено інвалідність, засвідчується посвідченням одержувача допомоги, довідкою про захворювання дитини на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкий психічний розлад, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня, про те, що дитина отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, виданою закладом охорони здоров`я, форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.03.2021 за № 407 "Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 квітня 2021 року за № 510/36132. У разі якщо дитина визнана тяжко хворою після досягнення шестирічного віку надається медичний висновок закладу охорони здоров`я про те, що дитина мала тяжку хворобу до досягнення нею шестирічного віку (абзац 2 пункту 2.18 Порядку № 22-1).
Орган, що призначає пенсію, в силу вимог абзацу 3 пункту 2.18 Порядку № 22-1 додає до заяви одержані від органів, що призначають допомогу, відомості про вид отриманої допомоги та період її одержання (за наявності).
Зі змісту рішення Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 11.12.2024 за №092850022093 слідує, що єдиною підставою відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком є відсутність необхідного страхового стажу (15 років), оскільки загальний страховий стаж позивача згідно оскаржуваного рішення становить 8 років 6 місяців 5 днів.
До страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано період догляду за дитиною-інвалідом до досягнення 16-річного віку з 26.02.1996 по 31.12.2003, оскільки відсутні підстави для складання акту обстеження фактичних обставин здійснення догляду за дитиною з інвалідністю до досягнення 16 років за період з 26.02.1996 по 31.12.2003, так як, дитина вперше визнана особою з інвалідністю з дитинства 15.01.2010 року відповідно до медичного висновку №2 від 15.01.2010 року.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15.03.1993 ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_2 є дитиною, яка мала медичні показання для визнання інвалідом дитинства до досягнення 6-річного віку, що підтверджується випискою з рішення лікарської консультаційної комісії від 30.10.2020 № 722.
Акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду складається органами Пенсійного фонду на підставі відомостей, одержаних від органів управління житловим фондом, сільських, селищних рад народних депутатів, опитування осіб, за якими здійснюється догляд, та їхніх сусідів, інших даних.
Документами, які підтверджують перебування на інвалідності, можуть бути виписка із акта огляду медико-соціальної експертної комісії, медичні висновки, пенсійне посвідчення, посвідчення одержувача допомоги або довідка органів праці та соціального захисту населення або Пенсійного фонду та інші документи.
Документами, які підтверджують вік, можуть бути свідоцтво про народження або паспорт чи довідка житлово-експлуатаційних або інших організацій за місцем проживання (реєстрації) та інші.
Отже, складення акта обстеження фактичних обставин здійснення догляду є безпосереднім обов`язком органу Пенсійного фонду України.
Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 05 вересня 2018 року в справі № 197/1013/16-а.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
Як встановлено матеріалами справи, до заяви про призначення пенсії позивачем було подано виписку з рішення лікарської консультативної комісії про те, що донька мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та акт за місцем проживання про здійснення догляду за дитиною-інвалідом до 16 років.
Жодних зауважень до поданих документів орган Пенсійного фонду України не повідомляв, про що свідчить відсутність у розписці-повідомленні переліку документів, які заявником необхідно додати для призначення пенсії.
Відсутні такі зауваження і в оскаржуваному рішенні відповідача про відмову у призначенні пенсії від 11.12.2024 за № 092850022093.
В даному контексті слід зазначити, що акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду складається органами Пенсійного фонду на підставі відомостей, одержаних від органів управління житловим фондом, сільських, селищних рад народних депутатів, опитування осіб, за якими здійснюється догляд, та їхніх сусідів, інших даних.
Як свідчать встановлені обставини у даній справі, ОСОБА_1 до заяви про призначення пенсії від 23.10.2023 долучено Акт ТОВ "М-Монтаж" від 07.03.2023 на підтвердження того, що позивач з 1993 року проживала за адресою АДРЕСА_1 та здійснювала догляд за дочкою ОСОБА_4 , 1993 року народження, до 16-річного віку.
Крім того, відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
На підставі пункту 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:
1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;
2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;
3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Згідно з пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Водночас, матеріали справи не містять доказів здійснення відповідачем своїх повноважень щодо отримання додаткових документів/надання позивачу допомоги в їх отриманні, які були б достатніми для зарахування спірних періодів роботи до загального стажу, зокрема, щодо оформлення акту обстеження фактичних обставин здійснення догляду ОСОБА_2 .
Відповідач, відмовляючи у призначенні позивачу пенсії з підстав непідтвердження наявності у неї достатнього стажу роботи, будь-яких додаткових документів від неї не вимагав, жодних дій по їх самостійному отриманню не вчиняв.
З аналізу норм пенсійного законодавства слідує, що у зв`язку із зверненням позивача щодо призначення пенсії пенсійний орган зобов`язаний перевірити, зокрема, чи має заявник стаж роботи. У свою чергу, суд перевіряє, зокрема, чи діяв орган ПФУ обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
За таких обставин, відповідач безпідставно не врахував до страхового стажу позивача період здійснення нею догляду за дитиною-інвалідом до досягнення 16-річного віку з 26.02.1996 по 31.12.2003.
Суд вважає, що в даному випадку позивач не може бути позбавлена свого права на призначення пенсії лише через відсутність акту обстеження, який складається пенсійним органом, тобто у зв`язку з обставинами, що виникли не з вини позивача.
Зі свого боку, позивач вчинила всі необхідні для призначення пенсії дії та надала усі можливі та наявні у неї документи.
Підсумовуючи, суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 11.12.2024 за №092850022093 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно на підставі пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003, є протиправним та підлягає скасуванню.
Так, відповідно до пунктів 4.1, 4.2, абзацу 3 пункту 4.3 і пункту 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (далі – Порядок №22-1), заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів.
Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Після призначення пенсії електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Із вказаного слідує, що після реєстрації заяви позивача, органом пенсійного забезпечення, який її розглядав і вирішував за принципом екстериторіальності питання про наявність чи відсутність права на призначення пенсії за віком в розумінні Порядку №22-1 є Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Загальний страховий стаж ОСОБА_1 згідно рішення №092850022093 від 11.12.2024 становить 08 років 06 місяців і 05 днів.
Загальна тривалість періодів періоду догляду за дитиною-інвалідом до досягнення 16-річного віку з 26.02.1996 по 31.12.2003, який підлягає зарахуванню до страхового стажу орієнтовно становить 7 років 10 місяців 5 днів. Додавши їх до вже врахованого стажу (08 років 06 місяців і 05 днів), слід зазначити, що загальний страховий стаж заявника складе більше 15 років і такий є достатнім для призначення ОСОБА_1 пенсії на підставі пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
В силу вимог частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Водночас, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 2 статті 9 КАС України).
У разі задоволення позову суд, застосовуючи припису пункту 10 частина 2 статті 245 КАС України, може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (абзац 2 частини 4 статті 245 КАС України).
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у спірному випадку відповідач діяв не на підставі закону, без урахуванням усіх обставин, які мають значення для вірного вирішення порушеного позивачем питання, у зв`язку із чим позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.
Інші сформовані позовні вимоги та їх формулювання, на переконання суду, поглинаються (враховуються) при вирішенні даного спору, за сформованими вище висновками і вирішення спору по суті.
Розподіляючи між сторонами судові витрати суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивачем сплачено судовий збір за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру в розмірі 968,96 гривень, підтвердженням чого є наявна в матеріалах справи квитанція від 14.05.2025 за № 3940-4552-9116-1169.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина 1 статті 139 КАС України).
Враховуючи те, що спірні правовідносини виникли з вини Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яке прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, то з останнього підлягають стягненню за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені нею судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 968,96 гривень.
Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:
позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №092850022093 від 11.12.2024 про відмову у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком на підставі пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди догляду за дитиною-інвалідом до досягнення 16-річного віку з 26.02.1996 по 31.12.2003.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 з 23.10.2023 пенсію за віком на підставі пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код юридичної особи 21910427) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ) сплачений судовий збір в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ), АДРЕСА_2 ;
відповідач – Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код юридичної особи 21910427), вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49094.

Суддя   Скільський І.І.