Справа № 159/1462/26
Провадження № 3/159/934/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2026 року м. Ковель 

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Губар В.Є., розглянувши матеріал, який надійшов від Ковельського РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА № 207812 від 06.03.2026, ОСОБА_1 22.02.2026 близько 12 год 22 хв за місцем проживання АДРЕСА_1 , порушила правила утримання собак, здійснювала вигул собаки без повідка і намордника у громадському місці, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людини, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вину в інкримінованому правопорушенні не визнає, так як відсутні докази, що саме її собака «Бублик» здійснив тілесні ушкодження.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.
Частиною 1 ст.154 КУпАП передбачена відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях.
Згідно з ч. 3 ст. 154 КУпАП дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.
Диспозиція цієї норми закону є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб щодо тримання собак, встановлені відповідними правилами на адміністративній території певного населеного пункту. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.
Згідно положень ст. ст. 1, 9 Закону України «Про захист тварин від жорсткого поводження», собаки відносяться до домашніх тварин. Правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування.
Враховуючи, що диспозиція статті 154 КУпАП є бланкетною, при формулюванні суті правопорушення обов`язковим є зазначення конкретного пункту (пунктів) Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах, який вважається порушеним.
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 154 КУпАП, має обов`язково містити посилання на відповідний нормативний акт (зокрема відповідні Правила тримання собак), який вважається порушеним та має бути викладено його зміст.
Всупереч зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення йдеться про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, проте не зазначено вимоги якого нормативно-правового акту (стаття, частина, пункт) були нею порушені, що є невід`ємною частиною об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення, а також до протоколу не додано документів, необхідних для встановлення обставин щодо настання наслідку у виді заподіяння шкоди здоров`ю чи майну особи.
Абзацом 5 ч. 5 ст. 9 Закону України "Про захист тварин від жорсткого поводження" передбачено, що особа яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити наявність повідка для здійснення вигулу собак та інших домашніх тварин, які можуть становити небезпеку для життя чи здоров`я людини, поза місцем постійного утримання таких тварин, а також намордника на собаках порід, що включені до Переліку небезпечних порід собак, що затверджується Кабінетом Міністрів України.     
Крім того, у фабулі протоколу не зазначено ознак тварини: окрас, вік собаки, наявність породи та інші прикмети, за якими вона має бути ідентифікована. Відсутність вищевказаної інформації позбавляє суд можливості встановити причетність собаки, яка належить ОСОБА_1 , до скоєного. 
Європейський суд з прав людини в рішеннях по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказував на те, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові у справі № 463/1352/16-а від 08.07.2020 у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Отже, в матеріалах справи відсутні необхідні і достатні докази підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 3 ст. 154 КУпАП, а, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 154 КУпАП відносно неї слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 9, ч.3 ст. 154, ст.ст. 247, 251, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП. 
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя	В. Є. Губар