ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 645/1687/25
Номер провадження 22-ц/818/2347/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів: Пилипчук Н.П., Яцини В.Б.,
за участю:
секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Немишлянського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2025 року в складі судді Сілантьєвої Е.Є. по справі № 645/1687/25 за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Немишлянського районного суду м. Харкова від 01 травня 2025 року за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Немишлянського районного суду м. Харкова від 01 травня 2025 року у справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги.
Заява мотивована тим, що рішенням Немишлянського районного суду м. Харкова від 01 травня 2025 року задоволено позов КП «Харківські теплові мережі» про стягнення з неї заборгованості. Однак істотними для справи обставинами, які не були встановлені судом і не були відомі та не могли бути відомі їй на час розгляду справи, є те, що позивач вимагає сплату грошових коштів двічі: і від неї, і від Харківської міської ради у розмірі 20 % від нарахування зобов`язань за надання послуг. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/33658/23 від 29 лютого 2024 року, яке набрало законної сили 07 травня 2024 року, зобов`язано УСЗН адміністрації Немишлянського району ХМР надати відомості до ХМР про включення її до поіменних списків з надання пільг зі сплати за житлово-комунальні послуги у розмірі 20 %. Тобто її звільнено від сплати послуг позивача у розмірі 20 %, цю оплату він має отримати безпосередньо від Харківської міської ради.
Також вказала, що позивачем КП «Харківські теплові мережі» надано до суду завідомо неправдиві і фальшиві докази, зокрема, копії квитанцій про сплату судового збору.
Крім того, тривають досудові розслідування щодо боржників та державного виконавця у вищевказаній адміністративній справі № 520/33658/23 за скоєння злочину - умисне невиконання судового рішення; в адміністративній справі 06 жовтня 2025 року встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення. Вона також оскаржує постанову про закриття кримінального провадження стосовно державного виконавця Аршава І., який є співучасником скоєння злочину КП «Харківські теплові мережі», і бездіяльність органу ДВС та звернулась до прокуратури з питання контролю за процесуальним керівництвом досудовими розслідуваннями.
Зазначила, що суд при розгляді цієї справи відмовився досліджувати справу № 645/2544/21 за її позовом до КП «Харківські теплові мережі» про захист прав споживачів шляхом вчинення певних дій та стягнення моральної шкоди. 
Просила скасувати рішення Немишлянського районного суду міста Харкова від 01 травня 2025 року за позовом КП «Харківські теплові мережі» до неї про стягнення заборгованості за комунальні послуги за нововиявленими обставинами та відмовити у задоволенні позову.
04 грудня 2025 року ОСОБА_1 подала заяву, в якій додатково зазначила, що нововиявленими обставинами є відповідь від 26 листопада 2025 року, надана їй ВПВР УЗПВР у Харківській області СМУМЮ з питань надання детальної інформації по виконавчому провадженню за судовим рішенням у справі № 520/33658/23, а також судове рішення Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/49482/25-к від 20 жовтня 2025 року, яке отримано нею 12 листопада 2025 року, яким зобов`язано Офіс Генерального прокурора внести відомості до ЄРДР та організувати проведення досудового розслідування за ознаками скоєння злочину за ст.382 КК України – умисне невиконання судового рішення КП «Харківські теплові мережі».
Ухвалою Немишлянського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено та залишено рішення Немишлянського районного суду міста Харкова від 01 травня 2025 року в силі.
Ухвала суду мотивована тим, що наведені заявницею обставини не є нововиявленими у розумінні ст. 423 ЦПК України. 
На вказану ухвалу суду через систему «Електронний суд» 09 січня 2026 року ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, справу розглядати без її участі.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 фактично виклала доводи заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, а саме щодо неврахування обставин включення її до списків пільговиків рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/33658/23 від 29 лютого 2024 року; надання позивачем до суду завідомо неправдивих і фальшивих доказів; низки досудових розслідувань щодо невиконання рішення в адміністративній справі № 520/33658/23 та у справі № 645/2544/21. Зазначила, що суд вдруге відмовився досліджувати справу № 645/2544/21 за її позовом до КП «Харківські теплові мережі» про захист прав споживачів шляхом вчинення певних дій та стягнення моральної шкоди, помилково відкрив провадження у справі за позовом КП «Харківські теплові мережі» до неї та стягнув з неї заборгованість як з неналежного відповідача. 
Крім того, серед доводів ОСОБА_1 вказала про недовіру до суддів Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю., Курила О.М., проте самої заяви про відвід зазначеним суддям подано не було, з огляду на що суд не вирішував питання про їх відвід.
Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В судове засідання апеляційного суду сторони-учасники судового розгляду не з`явилися.
Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 30 квітня 2026 року надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників:
КП «Харківські теплові мережі» та ОСОБА_1 отримані в електронних кабінетах 29 січня 2026 року (а.с. 166, 167 том 4).
Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що у провадженні суду першої інстанції перебувала справа за позовом КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги.
Рішенням Немишлянського районного суду м. Харкова від 01 травня 2025 року позовні вимоги КП "Харківські теплові мережі» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість у сумі 33 618,63 грн, з яких: 26 351,65 грн заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 01 грудня 2020 року по 31 січня 2025 року; 823,20 грн заборгованість за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01 жовтня 2022 року по 31 січня 2025 року; 5966,66 грн заборгованість за послугу з постачання гарячої води за період з 01 грудня 2020 року по 31 січня 2025 року; 477,12 грн заборгованість за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01 жовтня 2022 року по 31 січня 2025 року (а.с. 235-244 том 1).
Постановою Харківського апеляційного суду від 29 серпня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Немишлянського районного суду м. Харкова від 01 травня 2025 року – без змін (а.с. 15-21 том 3).
У квітні 2021 року ОСОБА_1 зверталась до суду з позовом у справі № 645/2544/21 до КП «Харківські теплові мережі» про захист прав споживачів шляхом вчинення певних дій та стягнення моральної шкоди, у задоволенні якого рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 23 січня 2024 року було відмовлено. Постановою Полтавського апеляційного суду від 07 травня 2024 року рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 січня 2024 року скасовано в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_1 про зобов`язання КП "Харківські теплові мережі" надати їй розрахунок нарахованих їй до сплати сум за кожен місяць за послуги теплопостачання, починаючи з 30 жовтня 2019 року по 20 лютого 2021 року, та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення таких вимог. Зобов`язано КП "Харківські теплові мережі" надати ОСОБА_1 розрахунок нарахованих їй до сплати сум за кожен місяць за послуги теплопостачання, починаючи з 30 жовтня 2019 року по 20 лютого 2021 року. В іншій частині рішення суду залишено без змін (а.с. 126-130 том 1).
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом у справі № 520/33658/23 до Департаменту соціальної політики Харківської міської ради, Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради, Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації про зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2024 року, адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково. Зокрема, визнано протиправною відмову Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради у включенні ОСОБА_1 до поіменних списків громадян, які мають право на отримання соціальних гарантій на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до Програми сприяння безпечній життєдіяльності у сфері соціального захисту населення міста Харкова на 2021-2025 роки, як особу з інвалідністю 1 групи, яка отримує державну соціальну допомогу, а також зобов`язано Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради включити ОСОБА_1 до поіменних списків громадян (починаючи з дати звернення з вказаного питання 29 листопада 2023 року), які мають право на додаткові соціальні гарантії на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до Програми сприяння безпечній життєдіяльності у сфері соціального захисту населення міста Харкова на 2021-2025 роки, як особу з інвалідністю 1 групи, яка отримує державну соціальну допомогу, та направити такі списки до Управління з соціальних питань Департаменту соціальної політики Харківської міської ради і підприємствам, що надають житлово-комунальні послуги (а.с. 11-23 том 4).
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року зобов`язано Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради та Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації подати у двомісячний термін звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року у справі № 520/33658/23 (а.с. 112-113 том 4).
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2025 року задоволено скаргу ОСОБА_1 та зобов`язано уповноважених службових осіб Офісу Генерального прокурора внести до ЄРДР відомості за її заявою від 24 вересня 2025 року про невиконання рішення у справі № 520/33658/23 і розпочати досудове розслідування (а.с. 63-64 том 4).
З відповіді Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області МЮУ СМУМЮ на ім`я ОСОБА_1 № 23217 від 26 листопада 2025 року вбачається, що рішення у справі № 520/33658/23 частково виконано (а.с. 93-102 том 4)
Як зазначено у відповіді, на примусовому виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 76022484 по виконанню виконавчого листа № 520/33658/23, виданого Харківським окружним адміністративним судом про зобов`язання Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради включити ОСОБА_1 до поіменних списків громадян (починаючи з дати звернення з вказаного питання 29 листопада 2023 року), які мають право на додаткові соціальні гарантії на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до Програми сприяння безпечній життєдіяльності у сфері соціального захисту населення міста Харкова на 2021-2025 роки, як особу з інвалідністю 1 групи, яка отримує державну соціальну допомогу, та направити такі списки до Управління з соціальних питань Департаменту соціальної політики Харківської міської ради і підприємствам, що надають житлово-комунальні послуги. Даним виконавчим листом боржником визначено Управління соціального захисту населення адміністрації Немишдянського району Харківської міської ради. Листом Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради від 19 вересня 2024 року державного виконавця повідомлено, що добровільно виконано рішення суду до відкриття виконавчого провадження № 76022484. З метою включення стягувача до списків пільговиків та надання додаткових соціальних гарантій 10 липня 2024 року Боржником надіслані листи до наступних підприємств, що надають комунальні послуги: КП «Комплекс з вивозу побутових відходів», ОСББ «Драгоманова 6Г», Департаменту збуту, КП «Харківводоканал», Філії «Харківтеплозбут» КП «Харківські теплові мережі». Також відповідний лист Управління від 10 липня 2024 року було направлено до Департаменту соціальної політики Харківської міської ради.
04 листопада 2024 року керуючись пунктом 9 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 76022484 (а.с. 116 том 4).
Відповідно до частин 1, 2 статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Нововиявлені обставини за своєю юридичною сутністю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу рішення, а відтак у разі, якщо нововиявлена обставина була відома суду під час ухвалення судового рішення, то вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.
Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не були та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
Ознаку «не були і не могли бути відомі особі» слід розглядати як сукупність цих двох необхідних умов, тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.
Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.
Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.
Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.
Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення.
Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто, ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді справі, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.
Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
Відповідні правові позиції щодо визначення нововиявлених обставин наведено у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 813/8070/14 (454/2641/14-а), від 19 червня 2019 року у справі № 815/1918/15, від 06 вересня 2022 року у справі № 363/1900/13-ц (провадження № 61-89св20), постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 червня 2022 року в справі № 9901/230/20 (провадження №11-452заі21).
Перегляд рішень, ухвал та судових наказів у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження в цивільному судочинстві. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.
Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.
Крім того, одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. 
Європейський суд з прав людини зазначив, що правова визначеність передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності судових рішень (рішення у справі «Рябих проти росії» від 24 липня 2003 року, заява № 52854/99).
Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України»).
Жодна зі сторін не має права вимагати відкриття провадження з метою повторного розгляду справи та постановлення у ній нового рішення. Існування різних поглядів на одне питання не є підставою для перегляду, про що неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини (рішення у справі «Нелюбін проти росії», від 2 листопада 2006 року, заява № 14502/04).
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Звертаючись із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 посилалась на неврахування судом обставин щодо невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/33658/23 від 29 лютого 2024 року про зобов`язання включення її до списків пільговиків, з приводу чого внесені відомості до ЄРСР, а також не дослідження судом справи № 645/2544/21 за її позовом до КП «Харківські теплові мережі» про захист прав споживачів шляхом вчинення певних дій та стягнення моральної шкоди.
Разом з тим, на рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/33658/23 від 29 лютого 2024 року ОСОБА_1 при розгляді справи по суті спору взагалі не посилалась, хоча їй достеменно було відомо про цю справу.
Отже, обставини, пов`язані з таким судовим рішенням, не є нововиявленими, адже були відомі заявниці, і вона, за умови належної реалізації своїх процесуальних прав, в ході розгляду справи не була позбавлена можливості повідомити їх суду.
Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.
Неналежне виконання сторонами своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і неподання суду усіх доказів, збирання нових доказів після розгляду справи не є нововиявленими обставинами, а тому і не можуть тягнути за собою перегляд судового рішення з зазначених підстав. Аналогічні висновки викладені в ухвалі Верховного Суду від 29 квітня 2025 року у справі № 761/21981/21.
При цьому, доводи ОСОБА_1 щодо невиконання рішення адміністративного суду у справі № 520/33658/23 спростовуються наданими нею ж самою доказами, які свідчать про те, що з метою включення її до списків пільговиків та надання додаткових соціальних гарантій 10 липня 2024 року Управлінням соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради надіслані листи до підприємств, що надають комунальні послуги, зокрема до КП «Харківські теплові мережі». Внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 , що мало місце вже після ухвалення рішення суду у цій справі, само по собі не підтверджує факт невиконання уповноваженими особами рішення суду у частині, що стосується надання ОСОБА_1 пільг на комунальні послуги. При цьому, у розрахунку заборгованості ОСОБА_1 , наданому КП «Харківські теплові мережі» разом з позовною заявою у цій справі, зазначено про наявність у неї пільги з листопада 2023 року (а.с. 7 том 1).
Щодо справи № 645/2544/21 за позовом ОСОБА_1 до КП «Харківські теплові мережі» про захист прав споживачів шляхом вчинення певних дій та стягнення моральної шкоди, то вона була предметом розгляду як суду першої інстанції у цій справі, так і суду апеляційної інстанції. У постанові Харківського апеляційного суду від 29 серпня 2025 року у цій справі відхилено відповідні доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та вказано, що предметом розгляду справи № 645/2544/21 було не стягнення заборгованості, а надання ОСОБА_1 розрахунку нарахованих їй до сплати сум за кожен місяць за послуги теплопостачання.
Посилання ОСОБА_1 на те, що позивачем КП «Харківські теплові мережі» надано до суду завідомо неправдиві і фальшиві докази, зокрема, копії квитанцій про сплату судового збору, також не можуть бути взяті до уваги, оскільки доводи відповідачки стосовно несплати судового збору за подачу позову також вже були відхилені апеляційним судом при перегляді цієї справи. Доказів щодо встановлення у кримінальному провадженні факту фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвело до ухвалення незаконного рішення у даній справі, не надано.
Наявність відкритих досудових розслідувань за заявами ОСОБА_1 , що стосуються інших справ, також не може бути визнано нововиявленими обставинами у даній справі.
Доводи ОСОБА_1 щодо того, що суд помилково відкрив провадження у справі за позовом КП «Харківські теплові мережі» до неї та стягнув з неї заборгованість як з неналежного відповідача, стосуються її незгоди з рішенням справи по суті заявлених вимог, і їм не може надаватись оцінка у межах розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.
Вимоги здійснити переоцінку доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи, не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами (постанови Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 610/1590/14-ц, від 28 травня 2025 року у справі № 569/10289/20).
З урахуванням наведеного суд першої інстанції, правильно застосувавши приписи статті 423 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку, що зазначені ОСОБА_1 обставини не є нововиявленими.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків суду не спростовують, зводяться до незгоди з судовим рішенням та до бажання домогтися скасування судового рішення, яке набрало законної сили. 
Оскільки ухвалу суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її зміни або скасування не вбачається.
Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат у суду апеляційної інстанції немає.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Немишлянського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 04 травня 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований 

Судді Н.П. Пилипчук

В.Б. Яцина