_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/11443/26
Провадження № 2-а/947/120/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2026 року Київський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого судді Огренич І.В.
за участю секретаря Коростій М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення №R410585 від 09 березня 2026 року про накладення стосовно нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КпАП України у виді штрафу 17000 гривень, провадження по справі про адміністративне правопорушення просить закрити. При цьому позивач посилається на те, що постанова по справі про адміністративне правопорушення № R410585 від 09 березня 2026 року прийнята з порушенням норм чинного законодавства, а тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом. 
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Огренич І.В. від 03.04.2026 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
07.04.2026 представником ІНФОРМАЦІЯ_1 – ОСОБА_2 надано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 
10.04.2026 ОСОБА_1 подав до суду відповідь на відзив в якому просив позов задовольнити, при цьому просив суд звернути увагу на те, що відповідач у відзиві на позов чомусь не вказав, що 05.03.2026 постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 №R401906 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення позивача вже було притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з неприбуттям за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці (ст.22 ЗУ “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”) та допущеним порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Накладений постановою №R401906 від 05.03.2026 року штраф, був сплачений позивачем 05 березня 2026 року, а 09 березня 2026 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 вдруге притягує позивача до відповідальності за одне і те саме правопорушення – нез`явлення за повісткою, що є грубим порушення статті 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. 
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що відповідно до копії повістки, наданої представником відповідача на ім`я ОСОБА_1 , останнього викликали до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 29.12.2025 о 09.00 годин для уточнення даних. 
05 березня 2026 року постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 №R401906 на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17000 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КпАП України та встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці (ст..22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію») чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. 
05 березня 2026 року накладений постановою №R401906 від 05.03.2026 штраф сплачено позивачем, що підтверджується відповідною квитанцією № b08d65f1_2aeb_4021_a172_dd133e5b11f2_0.
При цьому, 09 березня 2026 року постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 №R410585 на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17000 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КпАП України та встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці (ст..22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію») чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. 
Тобто, позивача фактично притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу за одне й те саме порушення двічі. 
Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Цією конституційною нормою встановлено заборону саме «подвійного», а не «повторного» притягнення до відповідальності. Застосування зазначеного конституційного положення не залежить від того, за яким рішенням особу було притягнуто до відповідальності раніше.
Відповідно до ст. 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Ст. 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
При таких обставинах суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 5, 8, 9, 77, 90, 241-246, 286, 295 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 – задовольнити.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 №R410585 за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 09 березня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень і закрити справу про адміністративне правопорушення. 
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 532,48 грн.
Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. В. Огренич