Головуючий І інстанції: Мороко А.С.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2026 р. 	Справа № 520/3409/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Мінаєвої К.В.,
Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2026, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/3409/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області   
про зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
І. Зміст позовних вимог та їх обґрунтування.
ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області) , в якому просила суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області виключити з розрахункового періоду для обчислення пенсії ОСОБА_1 період з 01.07.2000 року по 31.03.2001 рік (9 місяців взятих в розрахунок пенсії нулями без доходу), коли ОСОБА_1 перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та не мала доходів;
- зобов`язати відповідача здійснити новий розрахунок середньомісячного заробітку з урахуванням положень статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оптимізувавши понад 10 відсотків страхового стажу, 9 місяців (з 01.07.2000 по 31.03.2001), коли ОСОБА_1 перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку;
- зобов`язати відповідача з 01.09.2023 року (з дати звернення) провести відповідний перерахунок та нарахування пенсії ОСОБА_1 по новому. 
В обґрунтування позовної заяви позивачка зазначила, що вона зверталась до пенсійного органу з заявою про виключення з розрахункового періоду періодів, коли вона не мала доходів, у її випадку це з 01.07.2000 по 31.03.2001. Однак отримала лише відповідь у вигляді листа, а не перерахунок. 
ІІ. Зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2026 позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо не виключення з розрахункового періоду з 01.07.2000 року по 31.03.2001 для обчислення пенсії ОСОБА_1 , а саме періоду перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виключити з розрахункового періоду з 01.07.2000 року по 31.03.2001 для обчислення пенсії ОСОБА_1 , а саме періоду перебування у відпустці по догляду за дитиною та провести відповідний перерахунок та нарахування пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2023 (з дати звернення), з урахуванням раніше виплачених сум.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 1211, 20 грн.
Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що врахування до страхового стажу для обчислення розміру пенсії з нульовим показником заробітної плати виходячи з формули обчислення пенсії визначених ч. 2 ст. 40 Закону України №1058-IV призвело до зниження коефіцієнту заробітної плати (доходу) застрахованої особи, що вплинуло в свою чергу на зменшення розміру пенсійної виплати. 
ІІІ. Підстави апеляційного оскарження та їх обґрунтування.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2026 року по справі № 520/3409/25 в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
В доводах апеляційної скарги зазначає, що за даними електронної пенсійної справи пенсію позивачки обчислено при страховому стажі 32 роки 8 місяців 19 днів (із середньомісячного заробітку за період роботи з 01.12.1989 по 30.11.1994 та за всі періоди страхового стажу з 01.07.2000 по 31.05.2022 року. Оптимізовано, тобто виключено, наступні періоди з 01.07.2000 по 30.06.2004 та з 01.03.2020 по 31.05.2022 року.
Індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати до оптимізації становив 0.69028, після оптимізації - 0.90421. Коефіцієнт страхового стажу дорівнює 0.32667. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії складав 9807.40 грн. (10846.37 грн.*0.90421). Загальний розмір пенсії з 01.07.2023 склав 3730.80 грн.
З огляду на вищенаведене у спірних правовідносинах відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
ІV. Провадження в суді апеляційної інстанції та виклад позиції інших учасників справи.
Позивачка надала відзив на апеляційну скаргу, в якому вказала, що відповідно до абзацу третього частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 01.07.2000 по 01.01.2005 може бути виключений додатково за бажанням особи. Саме на цій підставі вона просила виключити період з 01.07.2000 по 31.03.2001 період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (дата народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 ), як додатковий період, понад 10 відсотків оптимізації страхового стажу, однак відповідач безпідставно відмовив у задоволенні цієї заяви. Вважає, що посилання апелянта на те, що ним уже використано 10% оптимізації страхового стажу, не спростовує її права на додаткове виключення зазначеного спеціального періоду догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, прямо передбаченого законом.
Просить апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2026 у справі №520/3409/25 залишити без змін.
Учасники справи повідомлені про перегляд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2026 судом апеляційної інстанції належним чином шляхом направлення ним копій ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в електронній формі до електронного кабінету учасників справи.
Згідно зі статтею 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розглядає справу без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. З урахуванням вимог частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
V. Обставини, встановлені судом.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 12.06.2022 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області з 12.06.2022 та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до розрахунку врахованого заробітку при нарахуванні пенсії ОСОБА_1 при нарахуванні пенсії проведено оптимізацію заробітку в межах 10% (до оптимізації - 211 місяців, після оптимізації -118 місяців). Понад 10% не було здійснено (а.с. 36 зворот).
Позивачка звернулась до відповідача із заявою від 01.09.2023, в якій просила відповідно до абзацу 3 пункту 1 статті 40 Закону 1058 виключити з розрахункового періоду для обчислення пенсії періоду її відпустки по догляду за дитиною, а саме з 01.07.2000 по 31.03.2001.
Листом від 12.09.2023 ГУ ПФУ в Харківській області повідомило, що пенсію ОСОБА_1 обчислено із середньомісячного заробітку за період роботи з 01.12.1989 по 30.11.1994 та за весь період страхового стажу з 01.07.2000 по 31.05.2022. Оптимізовано, тобто виключено, наступні періоди: з 01.07.2000 по 30.06.2004; з 01.03.2020 по 31.05.2022. Індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати до оптимізації становив 0.68303, після оптимізації - 0.89270.
Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивачка звернулась до суду з цим позовом. 
VІ. Позиція суду апеляційної інстанції.
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційна скаргу не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України встановлено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон № 1058-IV).
За змістом частин першої, другої статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком.
Відповідно до положень статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж – період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (абзац другий вказаної статті).
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відтак, відповідно до приписів статті 40 Закону України №1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.
Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Відповідно до статті 41 Закону України №1058-IV, виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії
До заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:
1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;
2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум;
3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.
Спірні періоди стажу, які позивач вважає такими, що підлягають виключенню з розрахунку заробітної плати набуті ним після 01.01.2004 року - дати набрання чинності Законом №1058-IV, тобто застосуванню в даному випадку підлягають п. 1 ч. 1 ст. 41 Закону №1058-IV.
Отже, аналіз вказаної норми свідчить про те, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються тільки ті суми виплат, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески, тобто вказане свідчить про те, що у разі відсутності факту нарахування та сплати страхових внесків, сума такої заробітної плати (доходу) не враховується при обчисленні розміру пенсії.
Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV передбачено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Як зазначив відповідач, що за даними електронної пенсійної справи пенсію обчислено при страховому стажі 32 роки 8 місяців 19 днів із середньомісячного заробітку за період роботи з 01.12.1989 по 30.11.1994 та за всі періоди страхового стажу з 01.07.2000 по 31.05.2022 року. Оптимізовано, тобто виключено, наступні періоди з 01.07.2000 по 30.06.2004 та з 01.03.2020 по 31.05.2022 року.
Індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати до оптимізації становив 0.69028, після оптимізації - 0.90421. Коефіцієнт страхового стажу дорівнює 0.32667. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії складав 9807.40 грн. (10846.37 грн * 0.90421). Загальний розмір пенсії з 01.07.2023 склав 3730.80 грн.
Разом з тим, судом першої інстанції слушно зазначено, що в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.09.2023 позивача було повідомлено, що пенсію обчислено із середньомісячного заробітку за період роботи з 01.12.1989 по 30.11.1994 та за весь період страхового стажу з 01.07.2000 по 31.05.2022. Оптимізовано, тобто виключено, наступні періоди: з 01.07.2000 по 30.06.2004 та з 01.03.2020 по 31.05.2022. Індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати до оптимізації становив 0.68303, після оптимізації - 0.89270.
У відзиві на позовну заяву вказано, що індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати до оптимізації становив 0.69028, після оптимізації - 0.90421, а загальний розмір пенсії позивача становить 3730,80 грн з 01.07.2023, проте, як встановлено із перерахунку пенсії від 25.02.2025, загальний розмір пенсії позивача з 01.03.2025 становить 3686,20 грн, що є значно нижчим за той, який вказує відповідач.
Таким чином, суд першої інстанції правильно зауважив, що доводи відповідача спростовуються наявними матеріалами справи.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що здійснюючи обчислення розміру пенсії відповідач не мав законних підстав для включення періодів з нульовим значенням, яким є період роботи позивача з 07.07.2000 по 01.03.2001.
Врахування до страхового стажу для обчислення розміру пенсії з нульовим показником заробітної плати виходячи з формули обчислення пенсії визначених ч. 2 ст. 40 Закону України №1058-IV призвело до зниження коефіцієнту заробітної плати (доходу) застрахованої особи, що вплинуло в свою чергу на зменшення розміру пенсійної виплати.
Враховуючи викладене, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо не виключення з розрахункового періоду з 01.07.2000 року по 31.03.2001 для обчислення пенсії ОСОБА_1 , а саме періоду перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у зв`язку з чим слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виключити з розрахункового періоду з 01.07.2000 року по 31.03.2001 для обчислення пенсії ОСОБА_1 , а саме періоду перебування у відпустці по догляду за дитиною та провести відповідний перерахунок та нарахування пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2023 (з дати звернення), з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідно до положень статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, повно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення із дотриманням вимог матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2026 по справі № 520/3409/25 залишити без змін . 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		К.В. Мінаєва 	
Судді	   	І.М. Ральченко   В.В. Катунов