Єдиний унікальний номер справи 175/4862/26
Номер провадження 3/175/2008/26

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2026 року селище Слобожанське

Суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Качаленко Є.В., за участю секретаря Савченко О.О., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Берзінь С.Л., розглянув матеріали справи, які надійшли від Батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
02.02.2026 о 00:29 по вул. Ювілейна, 17 в м. Краматорськ водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Kia Sportage, днз НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, та в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Берзінь С.Л. просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення. Зазначив, що відсутнє підвтердження керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом. На відеозаписі немає фіксації факту встановлення особи водія, перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля, що перебуває в русі. Рапорт поліцейського, який представляє сторону обвинувачення, з урахуванням відсутності його об`єктивного підтвердження іншими доказами, не є достатнім та безсумнівним підтвердженням факту керування транспортним засобом.
Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Берзінь С.Л., дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Незважаючи на захисну позицію ОСОБА_1 , його вина підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протокол серії ЕПР1 №580993 від 02.02.2026, матеріалами відеофіксації порушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.02.2026, відповідно до якого огляд не проводився, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Вказані докази досліджені судом та долучені до матеріалів справи. 
Так, у судовому засіданні досліджено диск з відеозаписом, на якому серед іншого зафіксовано, що на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку водій ОСОБА_1 відмовився. 
Порядок проходження огляду передбачено статтею 266 КУпАП, а саме:
Особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння.
У випадку, якщо особа відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння поліцейські складають протокол за відповідною частиною ст.130 КУпАП за складом "відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".
Доводи сторони захисту щодо відсутності факту керування транспортним засобом спростовуються відеозаписом з місця події, яким зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Ці твердження не відповідають матеріалам справи і спростовуються ними, зокрема оглянутим відеозаписом, на якому ОСОБА_1 чітко підтвердив, що він керував автомобілем (час 8 хв 10 с відео).
Вимоги діючого КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 не передбачають проведення окремого огляду на встановлення ознак сп`яніння, при цьому виявлення таких ознак є суб`єктивним судженням поліцейського, за його внутрішнім переконанням, оскільки саме він спілкується із водієм та спостерігає за його поведінкою. При цьому, спростування чи підтвердження стану такого сп`яніння, відбувається шляхом проведення відповідного огляду на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я. Отже, виявлення поліцейським ознак сп`яніння у водія, є лише підставою для вимоги пройти відповідний огляд на стан сп`яніння.
Переглядом відеозапису встановлено, що під час спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, поліцейський повідомив про запах, та вказував на інші ознаки, які навів у протоколі. Після чого особі запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 відповів, що відмовляється проходити огляд. Суд звертає увагу, що водій ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейським повідомив, що вжив 200 г горілки (час 10 хв 00 с відео).
Вказані обставини вказують на наявність у поліцейського обґрунтованих підстав вимагати проходження огляду на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився.
Також працівник поліції роз`яснив наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.
Однак водій ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок, передбачений п. 2.5 ПДР України -водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Частина перша статті 130 КУпАП передбачає три альтернативні склади правопорушення, за вчинення будь-якого з них однаково і рівнозначно настає адміністративна відповідальність:
1. Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, 
2. а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, 
3. а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так, протокол ЕПР1 №580993 від 02.02.2026 складено саме за відмову пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому порядку.
На посилання захисника про неналежність відеозапису події, як доказу у справі, оскільки відеозапис не містить дати та часу його фіксації, знятий на відеореєстратор, а не на спеціальний технічний пристрій, дозволений до використання, слід зазначити наступне.
Право поліцейського на фото та відеофіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.
З самого відеозапису є очевидним, що цей запис здійснювався працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.
Ніким не заперечується той факт, що події за участю ОСОБА_1 , що зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце, та відносяться саме до цієї справи.
Водночас, положення чинного законодавства визначають доказом, зокрема, всі ті відеозаписи, які містять у собі інформацію, що підлягає встановленню в межах справи. Неповнота (фрагментарність) відеозапису з нагрудної камери працівників поліції не може свідчити про те, що даний відеозапис не може бути використаний як доказ в межах справи, якщо на ньому зафіксовані відомості, обставини та факти, що мають значення для цієї справи. Тим більше вказані обставини не свідчать про те, що відеозапис отриманий з порушенням встановленого законодавством порядку з неналежного джерела, неналежним суб`єктом тощо. У будь-якому випадку наявність кількох відеозаписів, на які посилається сторона захисту, не є тим істотним порушенням, що якось вплинуло на встановлення належності обставин і подій та їх учасників, співставлення їх з обставинами даної справи. 
Суд вважає доведеною повністю вину  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він порушив Правила дорожнього руху України:
«п.2.5» - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суд відповідно до вимог ст.33 КУпАП враховує всі обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан.
Так,  ОСОБА_1 є військовослужбовцем, вчинив адміністративне правопорушення, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою та є одним із найнебезпечніших правопорушень на транспорті, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне призначити стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП слід стягнути судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст.40-1, ч.2 ст.268, ст.283-285 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок). 
Реквізити для оплати штрафу: Отримувач – ГУК у Дніпр-кій області/ Дн-ка обл, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37988155, Банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача – UA UA758999980313020149000004001, Код класифікації доходів бюджету - 21081300, Найменування коду класифікації доходів бюджету - Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. 
Реквізити для оплати судового збору: Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача - UА908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету - 22030106.
Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. У разі несплати штрафу постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень. 
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту винесення постанови.
Суддя Є.В.Качаленко