БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Шевченків шлях, 30-А, м. Березань, Київська область, 07541
№ провадження 2/356/17/26 
Справа № 356/154/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2026 Березанський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді Дудар Т.В.
за участю секретаря Харченко Ж.В.
представника позивача Жилко Е.О., Башук Д.С., ОСОБА_1 ,
Воронцової Я.В.
відповідача ОСОБА_2 
представника відповідача Павелко Р.С.
третьої особи ОСОБА_3 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Березанського міського суду Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Бондарев Роман Володимирович, про визнання правочину недійсним, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Бондарев Роман Володимирович, про визнання правочину недійсним, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.02.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний Банк «Надра» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір №029-МКЦ/2008-980, за яким останній отримав грошові кошти в сумі 218 000, 00 (двісті вісімнадцять тисяч) гривень строком до 22 лютого 2013 року. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_4 передав в заставу транспортний засіб (надалі – предмет застави) марки MAN, модель 26.464, рік випуску 2000, державний номер НОМЕР_1 , що підтверджується пунктом 3.1 кредитного договору. Надалі, ОСОБА_4 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, щомісячні платежі за кредитним договором і в термін, встановлений умовами договору, не здійснював, а тому ПАТ «КБ «Надра» вимушений був звернутися до суду за захистом свого порушеного права.
05.03.2013 року рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області у справі № 1521/3585/12 позовну заяву ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_4 – задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 446 585, 73 грн. 
26 лютого 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (далі – новий кредитор, позивач) укладено договір № GL2N79746 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 99. За змістом пункту 1 даного договору банк відступив новому кредитору належні Банку, а новий кредитор набув права вимоги Банку до позичальників, та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у Додатку 1 до цього договору, надалі за текстом – боржники, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом – «основні договори», надалі за текстом – права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.
За змістом пункту 2 Договору новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень, право отримання коштів від реалізації заставного майна за основними договорами, тощо. За змістом п. 161 Додатку 1 до Договору № GL2N79746 про відступлення права вимоги від 26.02.2020 року до ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за кредитним договором № 029-МКЦ/2008-980 від 25.02.2008 року.
ТОВ «Консалт Солюшенс» сплатило ПАТ «КБ «НАДРА» кошти в порядку пункту 4 Договору до моменту набуття чинності Договором у розмірі 1 568 700 (один мільйон п`ятсот шістдесят вісім тисяч сімсот) гривень 27 (двадцять сім) копійок без ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 35 від 13 лютого 2020 року.
У позовній заяві вказано, що ТОВ «Консалт Солюшенс» є фінансовою установою згідно свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 29 серпня 2019 року та здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг на підставі розпорядження Нацкомфінпослуг № 1739 від 10.09.2019 року. 
Таким чином, як зазначає представник позивача, право вимоги за кредитним договором № 029-МКЦ/2008-980 від 25.02.2008 року та всіма додатками до нього, додатковими договорами та договорами забезпечення перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс».
13.05.2020 року ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консталт Солюшенс» про заміну сторони виконавчого провадження – задоволено, замінено сторону стягувача – Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Консталт Солюшенс» у виконавчих листах №1521/3585/12, виданих 02.04.2013 року Овідіопольським районним судом Одеської області у цивільній справі № 1521/3585/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
22.06.2020 року ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про видачу дублікату виконавчого документу – задоволено, видано ТОВ «Консалт Солюшенс» дублікат виконавчого документу № 1521/3585/12, виданого 02.04.2013 року Овідіопольським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором.
30.09.2021 року ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консталт Солюшенс» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання – задоволено. Поновлено строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання № 1521/3585/12, виданого 02.04.2013 року Овідіопольським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором.
25.10.2022 року ОСОБА_4 звернувся до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 30 вересня 2021 року у справі № 1521/3585/12 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.
16.12.2022 року постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 30 вересня 2021 року у справі № 1521/3585/12 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання – залишено без задоволення.
10.04.2023 року рішенням Київського районного суду м. Одеси у справі № 509/5136/22 позов ТОВ «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_4 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за користування грошовими коштами – задоволено та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Консалт Солюшенс» заборгованість у розмірі 137845,42 грн.
25.05.2023 року ОСОБА_4 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з заявою про перегляд заочного рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.03.2013 року у справі № 1521/3585/12. 
29.05.2023 року ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення - залишено без розгляду.
30.05.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Бондаревим Р.В. було відкрито виконавче провадження № 71920370 з примусового виконання виконавчого листа № 509/5136/22 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Консалт Солюшенс» заборгованості у розмірі 137845,42 грн.
30.05.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Бондаревим Р.В. у межах виконавчого провадження № 71920370 винесено постанову про арешт всього майна боржника та постанову про арешт коштів боржника.
20.05.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Бондаревим Р.В. було відкрито виконавче провадження № 75081401 з примусового виконання дублікату виконавчого листа № 1521/3585/12 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Надра» 446 585 грн. 73 коп, з яких 204 738 грн. 12 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 128 772 грн. 02 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 66 835 грн. 52 коп. - пеня за прострочення сплати кредиту, 24 440 грн. 07 коп. - інфляційні збитки, 21 800 грн. - штраф за порушення виконання умов договору.
20.05.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Бондаревим Р.В. винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень № 71920370, № 75081401 у зведене виконавче провадження № 75081715 та накладення арештів на майно та кошти боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 643511.95 гривень.
Представник позивача наголошує на тому, що виконавче провадження № 75081715 станом на момент подачі цього позову не завершено і станом на дату звернення з цим позовом до суду рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.03.2013 року по справі 1521/3585/12 та рішення Київського районного суду м. Одеси від 10.04.2023 року у справі №509/5136/22 не виконується боржником ОСОБА_4 на шкоду кредитору, чим порушується принцип обов`язковості виконання рішення суду.
Станом на момент подачі цього позову у боржника відсутнє будь – яке нерухоме майно на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу за рішеннями суду, так само на момент зварення з цим позовом у боржника відсутнє рухоме майно на яке можливо звернути стягнення.
Разом з тим, як стверджує позивач, в ході проведення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 75081715 – приватним виконавцем Бондаревим Р.В. було встановлено факт смерті батьків боржника. З огляду на відкриття спадщини внаслідок смерті батьків боржника приватним виконавцем здійснюються заходи, направлені на розшук та звернення стягнення на майно, що було отримане боржником в порядку успадкування.
Враховуючи вищевикладене, приватним виконавцем Бондаревим Р.В. було направлено вимогу від 26.08.2024 року до Березанської державної нотаріальної контори, в якої вимагав, зокрема, але не обмежуючись, копії заяв боржника про прийняття спадщини, заяв боржника про відмову від спадщини,заяв про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяв спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяв про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяв другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяв про вжиття заходів до охорони спадкового майна, копії свідоцтв про право на спадщину. Відповіді на вимогу не надійшло.
27.11.2024 року приватним виконавцем було направлено повторну вимогу до Березанської державної нотаріальної контори. Відповіді на вимогу не надійшло.
06.02.2025 року приватним виконавцем Бондаревим Р.В. було направлено вимогу до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Тищенко І.В. про надання копій заяв боржника про прийняття спадщини, заяв боржника про відмову від спадщини, заяв про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяв спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяв про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяв другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяв про вжиття заходів до охорони спадкового майна, копії свідоцтв про право на спадщину. 
26.02.2025 року на адресу приватного виконавця надійшла відповідь приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Тищенка І.В., про те, що вимога приватного виконавця № 2318 від 06.02.2025 прийнята та долучена до спадкової справи 3/2024, що заведена після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Також, приватний нотаріус Тищенко І.В. у своїй відповіді на вимогу зазначив, що 31.01.2024 року від ОСОБА_4 надійшла заява про відмову від прийняття спадщини як за законом так і за заповітом на користь ОСОБА_5 , яка належним чином зареєстрована та долучена до матеріалів спадкової справи № 3/2024.
В подальшому, в ході проведення пошуково-аналітичної роботи по дослідженню майновго стану та родинного дерева боржника ОСОБА_4 – представником ТОВ «Консалт Солюшенс» було встановлено, що приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Тишенко І.В., було видано 4 (чотири) свідоцтва про право на спадщину за законом: свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 05 лютого 2025 року, зареєстроване в реєстрі за № 86 видане на ім`я ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 05 лютого 2025 року, зареєстроване в реєстрі за № 88 видане на ім`я ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на земельну ділянку площею – 0,0863 га. цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер – 3210400000:02:005:0123, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 05 лютого 2025 року, зареєстроване в реєстрі за № 87 видане на ім`я ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на земельну ділянку площею – 0,1000 га. цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер – 3210400000:02:005:0122, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 05 лютого 2025 року, зареєстроване в реєстрі за № 89 видане на ім`я ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на земельну ділянку площею – 0,8650 га. цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер – 3220282800:07:035:0261, яка розташована за адресою: Київська обл., Броварський р- н., Коржівська сільська рада, діл. 261.
Згідно тексту вищевказаних свідоцтв, спадкоємцем ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його внучка – ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) у зв`язку з відмовою дочки померлого ОСОБА_8 та сина померлого ОСОБА_4 .
В позові наголошується на тому, що ОСОБА_4 . 31.01.2024 року відмовляючись від прийняття та отримання спадщини як за законом так і за заповітом, яка залишилась після смерті його батька на користь своєї племінниці – ОСОБА_5 , вчинив фраудаторний правочин на шкоду кредитору, спрямований на унеможливлення стягнення на нерухоме майно в рахунок погашення наявної заборгованості за рішеннями суду.
Боржник ОСОБА_4 , уникаючи від повернення кредитних коштів, після постановлення Овідіопольським районним судом Одеської області та Київським районним судом м. Одеси рішень суду про стягнення заборгованості та відкриття щодо нього виконавчих проваджень в межах яких було накладено арешт на все його майно, не міг не розуміти наслідки своїх дій та наявної загрози в майбутньому звернення стягнення на все належне йому майно в рахунок погашення заборгованості.
Представник позивача стверджує в позові, що ОСОБА_4 достеменно знав про наявність рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.03.2013 року у справі № 1521/3585/12 про стягнення з нього заборгованості у розмірі 446 585, 73 грн. та рішення Київського районного суду м. Одеси від 10.04.2023 року у справі № 509/5136/22 про стягнення з нього заборгованість у розмірі 137 845,42 грн., оскільки 25.10.2022 року звернувся до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 30 вересня 2021 року у справі № 1521/3585/12 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та 25.05.2023 року звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з заявою про перегляд заочного рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.03.2013 року у справі № 1521/3585/12. Разом з тим, маючи грошове зобов`язання перед ПАТ «КБ «Надра» (правонаступником якого є ТОВ «Конслат Солюшенс), ухиляючись від повернення кредитних коштів та знаючи про наявність рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, ОСОБА_4 здійснив фраудаторний правочин на шкоду кредитору шляхом відмови від прийняття та отримання спадщини як за законом так і за заповітом на користь своєї племінниці ОСОБА_5 , що в свою чергу мало на меті зміну титульного власника належного йому нерухомого майна.
Таким чином, представник позивача звертає увагу суду на те, що в результаті вчинення одностороннього фраудаторного правочину ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 житловий будинок та 3 (три) земельні ділянки, не вибули з власності їхньої сім`ї, а лише було змінено титульного власника, що свідчить про недобросовісні дії, спрямовані на приховання цього майна від звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості.
На думку позивача, правочин, учинений боржником у період настання в нього зобов`язання щодо погашення заборгованості перед кредитором, унаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину (правочину, вчиненого боржником на шкоду кредитору), що ТОВ «Консалт Солюшенс» і буде доводити в ході судового розгляду.
Такі дії боржника не можна визнати добросовісними у розумінні п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, реалізація ним його прав у такий спосіб є недопустимим зловживанням правом в силу приписів статті 13 ЦК України, а правочин, вчинений відповідачами є таким, що не спрямований на реальне настання наслідків в розумінні статті 203 ЦК України, порушує публічний порядок в розумінні статті 228 ЦК України та є фіктивним в розумінні статті 234 ЦК України.
Отже, позивач просить суд: 1. визнати недійсною відмову ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) від прийняття та отримання спадщини як за законом так і за заповітом яка залишилась після смерті ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) - як фіктивну. 2. Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 05 лютого 2025 року, зареєстроване в реєстрі за № 86 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Тищенко І.В. на ім`я ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 від якої вимовився ОСОБА_4 . 3. Скасувати рішення державного реєстратора – приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Тищенко І.В., індексний номер – 77044039 від 05.02.2025 року, про державну реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та припинити право власності ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 4. Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 05 лютого 2025 року, зареєстроване в реєстрі за № 88 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Тищенко І.В. на ім`я ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на земельну ділянку площею – 0,0863 га. цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер – 3210400000:02:005:0123, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 від якої вимовився ОСОБА_4 . 5. Скасувати рішення державного реєстратора – приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Тишенко І.В..., індексний номер – 77044349 від 05.02.2025 року, про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею – 0,0863 га. цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер – 3210400000:02:005:0123, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та припинити право власності ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на земельну ділянку площею – 0,0863 га. цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер – 3210400000:02:005:0123, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та припинити право власності ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на земельну діляну площею – 0,0863 га. цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер – 3210400000:02:005:0123, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 6. Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 05 лютого 2025 року, зареєстроване в реєстрі за № 87 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Тищенко І.В. на ім`я ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на земельну ділянку площею – 0,1000 га. цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер – 3210400000:02:005:0122, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 від якої вимовився ОСОБА_4 . 7. Скасувати рішення державного реєстратора – приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Тищенко І.В., індексний номер – 77044039 від 05.02.2025 року, про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею – 0,1000 га. цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер – 3210400000:02:005:0122, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та припинити право власності ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на земельну ділянку площею – 0,1000 га. цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер – 3210400000:02:005:0122, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 8. Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 05 лютого 2025 року, зареєстроване в реєстрі за № 89 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Тищенко І.В. на ім`я ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на земельну ділянку площею – 0,8650 га. цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер – 3220282800:07:035:0261, яка розташована за адресою: Київська обл., Броварський р-н., Коржівська сільська рада, діл. 261 від якої вимовився ОСОБА_4 . 9. Скасувати рішення державного реєстратора – Тищенко І.В. нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Тишенко І.В., індексний номер – 77044523 від 05.02.2025 року, про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею – 0,8650 га. цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер – 3220282800:07:035:0261, яка розташована за адресою: Київська обл., Броварський р- н., Коржівська сільська рада, діл. 261 та припинити право власності ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на земельну ділянку площею – 0,8650 га. цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер – 3220282800:07:035:0261, яка розташована за адресою: Київська обл., Броварський р-н., Коржівська сільська рада, діл. 261. Здійснити розподіл судових витрат.
Представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» - адвокат Коваленко С.О. звернувся до Березанського міського суду Київської області із заявою про забезпечення позову, поданою в порядку ч. 2 ст. 149 ЦПК України до пред`явлення позову.
28.02.2025 Березанський міський суд Київської області виніс ухвалу, якою заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» адвоката Коваленка Сергія Олеговича про забезпечення позову, подану в порядку ч. 2 ст. 149 ЦПК України до пред`явлення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Бондарев Роман Володимирович, про визнання правочину недійсним, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності, задовольнив частково. Заборонив відчуження у будь-який спосіб до завершення розгляду справи по суті: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,0863 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3210400000:02:005:0123, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,1000 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3210400000:02:005:0122, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,8650 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3220282800:07:035:0261, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, Коржівська сільська рада, діл. 261, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 13.03.2025 вказану вище позовну заяву було залишено без руху, надано позивачу строк в 10 (десять) днів з дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліків.
27.03.2025 ухвалою Березанського міського суду Київської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження.
04.06.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті, про що винесено відповідну ухвалу суду. Визнано явку третьої особи - приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Романа Володимировича в судове засідання обов`язковою.
01.04.2025 через систему «Електронний суд» представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Павелко Р.С. подав відзив на позовну заяву (зареєстровано за вх. №1292 від 01.04.2025), у якому просив відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 , третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Бондарев Роман Володимирович, про визнання правочину недійсним, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» на користь ОСОБА_5 документально підтверджені витрати пов`язані з розглядом справи. Вказав, що  ОСОБА_5 зобов`язується протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду подати до суду докази, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат. 
У відзиві зазначено позицію відповідача ОСОБА_5 , яка полягає в такому: вказані в позовній заяаві обставини не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_7 (далі - спадкодавець) за життя вербально на випадок своєї смерті повідомив свої рідних (доньку та сина), що все майно він заповів своїй внучці - ОСОБА_5 (далі – відповідачка 2), яка є спадкоємицею п`ятої черги спадкування. При цьому ОСОБА_7 письмового заповіту не залишав, але довів свою волю спадкоємцям першої черги, а саме своїм дітям (сину - ОСОБА_4 - відповідачу 1 та доньці – ОСОБА_8 ), на що останні повідомили батька, що його воля буде виконана, оскільки останні на майно батька не претендуватимуть. При цьому спадкоємців другої, третьої та четвертої черги у ОСОБА_7 не було. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер. Заяву про вступ в спадщину на майно померлого ОСОБА_7 подала саме відповідачка - 2 - ОСОБА_5 .
Спадкова справ № 3/2024 відкрита приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Тищенко І. В.
У відзиві вказано, що з волі померлого, мати відповідачки - 2 - ОСОБА_8 направила до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Тищенка І. В. письмову відмову від спадщини на користь своєї доньки - ОСОБА_5 .
Вказана відмова від спадщини була датована 06 грудня 2023 року. Аналогічну відмову від спадщини на користь рідної племінниці ОСОБА_5 було написано і відповідачем 1 - ОСОБА_4 . Вказана відмова від спадщини була датована 30 грудня 2023 року. При цьому, ні мати відповідачки, ні сама відповідачка про наявність якихось невиконаних боргових зобов`язань у ОСОБА_4 не знали, останній про такі обставини не повідомляв.
Як стверджується у відзиві, дії ОСОБА_4 та ОСОБА_8 не були спрямовані на вчинення фраудаторного правочину, оскільки спадкоємці першої черги діти спадкоємця виконували вербальну волю померлого батька.
На переконання ОСОБА_5 , якби мав місце дійсно фраудаторний правочин, як вказує позивач, матері відповідачки не було сенсу відмовлятися від спадщини, оскільки будь-яких боргових зобов`язань перед відповідачем не має.
ОСОБА_5 наразі мешкає у м. Києві, а нерухоме майно використовує як дачу, при цьому на дійсність правочину вказує та обставина, що відповідачка - 2 не мала наміру відсуджувати отримане у спадок майно від рідного діда, який вербально заповів його останній.
Натомість ОСОБА_4 нерухомим майном від якого відмовився ніколи не користуватися.
У відзиві наголошено на тому, що ОСОБА_5 доведено, що при підписанні заяв про відмову від спадщини ОСОБА_4 та ОСОБА_8 зазначено, що їм роз`яснено зміст статей 1268-1270, 1272-1275 ЦК України, в тому числі право на відкликання цієї зави до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини.
А відтак, як зазначає представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Павелко Р.С., позивач не довів, що відмова ОСОБА_4 від прийняття спадщини спрямована на ухилення від виконання боргового зобов`язання, а також той факт, що дії відповідача ОСОБА_4 вчинені з наміром завдати шкоди позивачу, тому у задоволенні позову слід відмовити (т.1, а.с. 195-199).
14.04.2025 через систему «Електроний суд» від представника позивача ОСОБА_9 надійшли додаткові пояснення по справі (зареєстровано за вх.№ 1524 від 14.04.2025), у яких, серед іншого, зазначено, що ОСОБА_7 не виразив свою волю у встановленому законом порядку, шляхом призначення своїм спадкоємцем внучки ОСОБА_5 та позбавлення права на спадкування за законом своїх дітей ОСОБА_8 (донька) та ОСОБА_4 (син), доводи представника відповідачки не підтвердженні належними та допустимими доказами та в цій частині не можуть вважатися обґрунтованими. 
У додаткових поясненнях по справі також вказано, що, подаючи ввідзив на позовну заяву сторона відповідачки акцентувала увагу суду саме на вербальне волевиявлення спадкодавця щодо розподілу спадщини між спадкоємцями, однак дані твердження не підтвердужються належними, достатніми та достовірними доказами, до того ж, відповідачка ніяким чином не заперечує проти наданих доказів позивачем, щодо вчинення ОСОБА_4 фраудатороного правочину (т.1, а.с. 216-219).
05.12.2025 представником позивача ОСОБА_1 через систему «Електроний суд» було надіслано заяву про відмову від частини позовних вимог, у якій останній просив взяти до уваги під час винесення рішення суду прохальну частину позову в наступній редакції: визнати недійсною відмову ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) від прийняття та отримання спадщини як за законом так і за заповітом яка залишилась після смерті ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ); визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 05 лютого 2025 року, зареєстроване в реєстрі за № 86 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Тищенко І.В. на ім`я ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в частині відмови ОСОБА_4 ; скасувати рішення державного реєстратора – приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Тищенко І.В., індексний номер – 77044039 від 05.02.2025 року, про державну реєстрацію права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та припинити право власності ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 05 лютого 2025 року, зареєстроване в реєстрі за № 88 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Тищенко І.В. на ім`я ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на земельну ділянку площею – 0,0863 га. цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер – 3210400000:02:005:0123, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 в частині відмови ОСОБА_4 ; скасувати рішення державного реєстратора – приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Тишенко І.В., індексний номер – 77044349 від 05.02.2025 року, про державну реєстрацію права власності на 1/2 частину земельної ділянки площею – 0,0863 га. цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер – 3210400000:02:005:0123, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та припинити право власності ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на 1/2 частину земельної ділянки площею – 0,0863 га. цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер – 3210400000:02:005:0123, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 05 лютого 2025 року, зареєстроване в реєстрі за № 87 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Тищенко І.В. на ім`я ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на земельну ділянку площею – 0,1000 га. цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер – 3210400000:02:005:0122, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 в частині відмови ОСОБА_4 ; скасувати рішення державного реєстратора – приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Тищенко І.В., індексний номер – 77044039 від 05.02.2025 року, про державну реєстрацію права власності на 1/2 частину земельної ділянки площею – 0,1000 га. цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер – 3210400000:02:005:0122, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та припинити право власності ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на 1/2 частину земельної ділянки площею – 0,1000 га. цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер – 3210400000:02:005:0122, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 05 лютого 2025 року, зареєстроване в реєстрі за № 89 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Тищенко І.В. на ім`я ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на земельну ділянку площею – 0,8650 га. цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер – 3220282800:07:035:0261, яка розташована за адресою: Київська обл., Броварський р-н., Коржівська сільська рада, діл. 261 в частині відмови ОСОБА_4 ; скасувати рішення державного реєстратора – Тищенко І.В. нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Тишенко І.В., індексний номер – 77044523 від 05.02.2025 року, про державну реєстрацію права власності на 1/2 частину земельну ділянку площею – 0,8650 га. цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер – 3220282800:07:035:0261, яка розташована за адресою: Київська обл., Броварський р-н., Коржівська сільська рада, діл. 261 та припинити право власності ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на 1/2 частину земельної ділянки площею – 0,8650 га. цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер – 3220282800:07:035:0261, яка розташована за адресою: Київська обл., Броварський р-н., Коржівська сільська рада, діл. 261 (т.2, а.с. 103-104).
У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав заявлені позовні вимоги з урахуванням заяви від 05.12.2025 про відмову від частини позовних вимог, обгрунтовуючи їх обставинами, викладеними в заявах по суті справи та письмових поясненнях. Окрім цього зазначив, що позивач жодним чином не вказує на фіктивність правочину, проте наполягає на його фраудаторності, оскільки ОСОБА_4 достеменно було відомо про непогашений борг на час відмови від спадщини на користь ОСОБА_2 .
Відповідач – ОСОБА_4 , належним чином повідомлений про місце, дату і час судового засідання, до суду не з`явився.
Відповідач ОСОБА_2 , представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Павелко Р.С., участь яких у судовому засіданні була забезпечена в порядку ст. 212 ЦПК України, проти задоволення позовних вимог заперечували в повному обсязі, просили у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у заявах по суті справи. Окрім цього, адвокат Павелко Р.С. зазначав, що, на його думку, слід було залучити матір ОСОБА_2 у якості співвідповідача. Також звернув увагу суду, на те, що у відповідача ОСОБА_4 є й інше майно, зокрема транспортний засіб, на який може бути звернуто стягнення кредиторів. Також наполягав, що ОСОБА_4 не проживав у спірному будинку чи якимось іншим чином мав відношення до спірного майна.
Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Бондарев Р.В., участь якого була забезпечена за допомогою відеоконференцзв`язку, підтвердив суду обставини, викладені в позовній заяві щодо дій, вчинених ним як приватним виконавцем у зведеному виконавчому провадженні № 71920370.
Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, а також надав сторонам строк для подачі відзиву, відповіді на відзив, заперечень.
Кожен з учасників справи мав право безпосередньо знайомитися з матеріалами справи, аргументами іншої сторони та реагувати на них відповідно до вимог ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_4 не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, та не подав відзиву на позовну заяву.
Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, для відкладення судом розгляду справи, суд не вбачає.
Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача, третьої особи, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Частиною 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Доказами згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що згідно з копією договору «Кредитування комерційного автотранспорту» № 029-МКЦ/2008-980 від 25.02.2008 між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, відповідно до п. 1.1 якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 218 000,00 гривень в порядку і на умовах, визначених цим договором (т. 1, а.с. 89-91).
05.03.2013 заочним рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області у справі № 1521/3585/12 позов ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Надра» 446 585 грн. 73 коп., з яких 204 738 грн. 12 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 128 772 грн. 02 коп. – заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 66 835грн. 52 коп. - пеня за прострочення сплати кредиту, 24 440 грн. 07 коп. - інфляційні збитки, 21 800 грн. - штраф за порушення виконання умов договору. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Надра» судові витрати по справі в сумі 3779 грн (т. 1, а.с. 92).
Відповідно до копії договору № GL2N79746 про відступлення права вимоги від 26.02.2020, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (новий кредитор), за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, банк відступив новому кредитору належні банку, а новий кредитор набув права вимоги банку до позичальників, та/або заставоджавцівв, та/або поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту), та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього Договору (т. 1, а.с. 93-94).
Вказаний вище договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М.
До позовної заяви долучено: копію реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників/поручителів/заставодавців за такими договорами, що є додатком № 1 до договору № GL2N79746 про відступлення права вимоги від 26.02.2020, де під порядковим номером 161 міститься договір кредитування комерційного автотранспорту від 25.02.2008, позичальник/заставодавець: ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 95-96); копію платіжного доручення № 35 від 13.03.2020, яке надане позивачем на підтвердження того, що ним було здійснено оплату за договором № GL2N79746 про відступлення права вимоги від 26.02.2020 (т. 1, а.с. 97).
13.05.2020 ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС" про заміну сторони її правонаступником задоволено, замінено стягувача його правонаступником на виконання рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 березня 2013 року, ухваленому по цивільній справі № 1521/3585/12 за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк Надра» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, а саме: замінити стягувача з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС" (ІПН:42251700, місцезнаходження: пр-т Правди, 31А, м. Київ) (т. 1, а.с. 100).
Як вбачається з копії ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 22.06.2020 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшенс", про видачу дублікату виконавчого документу, видано Товариству з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшенс" (65048, м.Одеса, вул. Пушкінська, 36, офіс 308, код ЄДРПОУ 42251700) дублікат виконавчих листів №1521/3585/12, виданих 02.04.2013 р. Овідіопольським районним судом Одеської області, щодо боржника ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 101).
30.09.2021 ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області було задоволено заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (65048, м. Одеса, вул.Пушкінська, 36, оф. 308, код ЄДРПОУ 42251700) строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №1521/3585/12, виданого Овідіопльським районним судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_4 , на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість договором «Кредитування комерційного автотранспорту» №029-МКЦ/2008-980 від 25.02.2008 року в сумі - 446 585,73 грн. (т. 1, а.с. 102-103).
При цьому, як вбачається з постанови Одеського апеляційного суду від 16.12.2022, апеляційну скаргу ОСОБА_4 , від імені якого діє адвокат Іскра Світлана Леонідівна, залишено без задоволення. Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 30 вересня 2021 року залишено без змін (т. 1, а.с. 104-107).
10.04.2023 рішенням Київського районного суду м. Одеса у справі № 509/5136/22 позов ТОВ «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_4 про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних за користування грошовими коштами задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» заборгованість у розмірі 137845 / сто тридцять сім тисяч вісімсот сорок п`ять/ гривень 14 копійок, що складається з інфляційних витрат в розмірі 97652 /дев`яносто сім тисяч шістсот п`ятдесят дві/ гривень 42 копійки та 3% річних за користування грошовими коштами в розмірі 40 192 / сорок тисяч сто дев`яносто дві/ гривень 72 копійки. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481/ дві тисячі чотириста вісімдесят одна/гривень 00 копійок (т. 1, а.с. 108-110).
29.05.2023 заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 березня 2013 року по цивільній справі № 1521/3585/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - повернуто заявнику без розгляду, про що Овідіопольським районним судом Одеської області 29.05.2023 винесено відповідну ухвалу (т. 1 а.с. 111-112).
Матеріали справи містять копію постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Р.В. про відкриття виконавчого провадження, ВП № 71920370 з примусового виконання виконавчого листа № 509/5136/22 від 22.05.2023 про стягнення ОСОБА_4 на користь ТОВ «Консалт Солюшенс» заборгованості у розмірі 137 845,42 гривень (а.с. 113).
Крім того, як вбачається з копій постанов приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Р.В. від 30.05.2023, у межах виконавчого провадження № 71920370 останнім було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та арешт коштів боржника ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 114; 115).
Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.05.2024, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Бондаревим Р.В. (ВП № 75081401), 20.05.2024 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1521/3585/12, виданого 30.06.2021 суддею Овідіопольського районного суду Одеської області Кочко В.К. про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Надра» 446 585,73 гривень (т. 1, а.с. 116).
20.05.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Бондаревим Р.В. винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, якою об`єднано виконавчі провадження № 71920370, № 75081401 у зведене виконавче провадження № 75081715 (т. 1, а.с. 117).
Щодо статусу заставного транспортного засобу позивач надав такі документи: роздруківку протоколу № 183327 проведення електронних торгів, дата та час початку: 12.07.2016, 09:00, дата та час завершенняя торгів: 14.07.2016, 22:00, реєстраційний номер лота: 156433, найменування майна: грузовий фургон MAN 26.464, місцезнаходження майна: АДРЕСА_3 , стартова ціна: 212 721,00 гривень, торги не відбулися на підставі: відсутність допущених учасників торгів (т.1, а.с. 119); копію відповіді на адвокатський запит від 08.05.2020 № 31/445аз, за підписом заступника начальника Головного сервісного центру МВС України, в якій зазначено, що станом на 07.05.2020 у базі даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований на праві власності транспортний засіб: марка модель (номерний знак): MAN 26.464 ( НОМЕР_1 ); тип ТЗ: вантажний фургон-С; рік випуску: 2000; ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_4 ; дата реєстрації ТЗ за особою: 23.02.2008 (т. 1, а.с. 120); копію постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Р.В. про розшук майна боржника від 24.11.2023 у ВП № 71920370, якою останній оголосив в розшук майно боржника ОСОБА_4 : MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 , що належить боржнику (т. 1, а.с. 121).
26.08.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Бондаревим Р.В. у межах виконавчого провадження № 71920370 було направлено вимогу виконавця до ОСОБА_10 , відповідно до якої приватний виконавець вимагав у останнього в триденний строк надати відомості щодо місця перебування транспортного засобу - грузовий фургон MAN 26.464, номер кузову (VIN) НОМЕР_4 , д.р.н. НОМЕР_1 , що належить боржнику ОСОБА_4 та перебуває у ОСОБА_10 на відповідальному зберіганні (т. 1, а.с.122).
Слід зазначити, що позивач стверджує, що вищевказана вимога приватного виконавця Сакуром (Сокуренком) Олегом Геннадійовичем не була виконана.
Доказів зворотнього відповідачем ОСОБА_4 суду надано не було.
Також, 26.08.2024 приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Бондарев Р.В. у межах виконавчого провадження № 71920370 надіслав вимогу виконавця до Березанської державної нотаріальної контори, вимагаючи, зокрема, надати інформацію про вступ фізичної особи-боржника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у права спадкоємця з обов`язковим зазначенням повних даних про таку особу та даних про майно (майнові права, грошові кошти .тощо), отримане за правом успадкування, зокрема, але не обмежуючись, після відкриття спадщини внаслідок смерті своєї матері ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та після відкриття спадщини внаслідок смерті батька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та після відкриття спадщини внаслідок смерті інших осіб. Довідку про вчинені нотаріальні дії, пов`язані із реалізацією права на спадкування боржником ОСОБА_4 , зокрема, але не обмежуючись, копії заяв боржника про прийняття спадщини, заяв боржника про відмову від спадщини, заяв про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяв спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяв про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяв другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяв про вжиття заходів до охорони спадкового майна, копії свідоцтв про право на спадщину (т. 1, а.с. 123-124).
27.11.2024 приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Бондарев Р.В. у межах виконавчого провадження № 71920370 надіслав вимогу виконавця до Березанської державної нотаріальної контори, вимагаючи, зокрема, надати інформацію про вступ фізичної особи-боржника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у права спадкоємця з обов`язковим зазначенням повних даних про таку особу та даних про майно (майнові права, грошові кошти, тощо), отримане за правом успадкування, зокрема, але не обмежуючись, після відкриття спадщини внаслідок смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 (дата смерті) своєї матері ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та після відкриття спадщини внаслідок смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 (дата смерті) батька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та після відкриття спадщини внаслідок смерті інших осіб (т. 1, а.с. 125-126).
Разом з тим, матеріали справи містять копію вимоги приватного виконавця Бондарева Р.В. від 06.02.2025 року до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Тищенка І.В. про надання інформації про вступ фізичної особи-боржника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у права спадкоємця з обов`язковим зазначенням повних даних про таку особу та даних про майно (майнові права, грошові кошти, тощо), отримане за правом успадкування, зокрема, але не обмежуючись, після відкриття спадщини внаслідок смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 (дата смерті) батька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та після відкриття спадщини внаслідок смерті інших осіб. Довідки про вчинені нотаріальні дії, пов`язані з реалізацією права на спадкування боржником ОСОБА_4 , зокрема, але не обмежуючись, копії заяв боржника про прийняття спадщини, заяв боржника про відмову від спадщини, заяв про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяв спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяв про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяв другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяв про вжиття заходів до охорони спадкового майна, копії свідоцтв про право на спадщину. Витяг про наявність (відсутність) посвідченого заповіту і спадкового договору, заведеної спадкової справи та виданого свідоцтва про право на спадщину та довідку про всіх зареєстрованих на день смерті за адресою померлого, наявність або відсутність заповіту за померлим ІНФОРМАЦІЯ_8 (дата смерті) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (т.1, а.с. 127-128).
26.02.2025 за вих. № 09/02-14 приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Тищенко І.В. на вимогу приватного виконавця за вих.№ 2319 від 06.02.2025, повідомив, що вимога від 06.02.2025 прийнята приватним нотаріусом, належним чином зареєстрована та долучена до матеріалів спадкової справи № 3/2024, що заведена після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Також нотаріус повідомив, що 31.01.2024 року від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надійшла заява про відмову від прийняття спадщини як за законом, так і за заповітом на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка належним чином зареєстрована та долучена до матеріалів спадкової справи № 3/2024. На підставі заяви про видачу свідоцтва про права на спадщину, було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадкова справа № 3/2024 закінчена та списана в архів (т 1, а.с. 129).
Так, відповідно до копії посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Милимко Н.М. заяви ОСОБА_4 від 30.12.2023, останній повідомив, що усвідомлює значення своїх дій та його можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають істотне значення, без застосування до нього фізичного та психологічного тиску з боку інших осіб, за своєю справжньою волею, відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України цією заявою відмовився від прийняття та отримання спадщини як за законом так і за заповітом, яка залишилася після смерті ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Наслідки відмови від права на спадщину йому роз`яснено (т. 1, а.с. 130).
Як вбачається з відмітки на копії вказаної вище заяви ОСОБА_4 , вона надійшла до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Тищенка І.В. 31.01.2024 та була зареєстрована о 14 годині 13 хвилин за № 10, спадкова справа № 3/2024.
Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Тищенко І.В. посвідчив, що на підставі статей 1261, 1265 ЦК України спадкоємцем зазначеного у свідоцтвах майна ОСОБА_7 , 1948 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його внука, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , у зв`язку з відмовою спадкоємців першої черги, дочки померлого ОСОБА_8 та сина померлого, ОСОБА_4 , спадщина на яку видано свідоцтва: свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 05 лютого 2025 року, зареєстроване в реєстрі за № 86, на ім`я ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (копія свідоцтва, т. 1, а.с. 131); свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 05 лютого 2025 року, зареєстроване в реєстрі за № 88, видане на ім`я ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на земельну ділянку площею – 0,0863 га, цільове призначення якої: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер – 3210400000:02:005:0123, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (копія свідоцтва, т. 1, а.с. 132); свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 05 лютого 2025 року, зареєстроване в реєстрі за № 87 видане на ім`я ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на земельну ділянку площею – 0,1000 га, цільове призначення якої: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер – 3210400000:02:005:0122, що розташована: АДРЕСА_1 (копія свідоцтва, т. 1, а.с. 133); свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 05 лютого 2025 року, зареєстроване в реєстрі за № 89, видане на ім`я ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на земельну ділянку площею – 0,8650 га, цільове призначення якої: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер – 3220282800:07:035:0261, що розташована: Київська обл., Броварський р- н., Коржівська сільська рада, діл. 261 (копія свідоцтва, т. 1, а.с. 134).
Відповідно до копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00049722695 від 26.02.2025 року, ОСОБА_12 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 , про що 31.01.1972 було зроблено актовий запис за № 15. Батько: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мати: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (т. 1, а.с. 140-141).
ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 , актовий запис про народження № 101 від 04.07.1975, батько: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мати: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00049722596 від 26.02.2025 (т. 1, а.с. 142-143).
Як вбачається з копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00049722869 від 26.02.2025 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , 10 серпня 1991 року зареєстрували шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області 10 серпня 1991 року зроблено відповідний актовий запис № 78. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу: ОСОБА_14 (т. 1, а.с. 137-139).
Згідно з копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00049723733 від 26.02.2025, за параметрами запиту: ОСОБА_8 , ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_12 , батько: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , мати: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (т. 1, а.с. 135-136).
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 02.05.2025 зареєстрували шлюб. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу: ОСОБА_16 (т.2, а.с. 59).
На підтвердження належності ОСОБА_5 на праві власності майна, а саме: земельної ділянки, площею 0,0863 га, кадастровий номер: 3210400000:02:005:0123, земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер 3210400000:02:005:0122, земельної ділянки НОМЕР_6 , площею 0,865 га, кадастровий номер: 3220282800:07:035:0261, житлового будинку садибного типу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , заявником надано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 415302570 від 26.02.2025 (т.1, а.с. 144); Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 415302931 від 26.02.2025 (т.1, а.с. 145); Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 415303351 від 26.02.2025 (т.1, а.с. 146); Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 415303790 від 26.02.2025 (т.1, а.с. 147).
Стаття 15 ЦК України закріплює право особи на захист цивільних прав та інтересів. Так, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
Недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована сторона заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина третя стаття 215 ЦК України).
В ЦК України закріплений підхід, при якому оспорюваність правочину конструюється як загальне правило. Навпаки, нікчемність правочину має місце тільки у разі, коли існує пряма вказівка закону про кваліфікацію того або іншого правочину як нікчемного.
Для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Як наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину (постанова Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2021 року у справі № 761/12692/17, провадження № 61-37390свп18).
Тлумачення частини першої статті 203 ЦК України свідчить, що під змістом правочину розуміється сукупність умов, викладених в ньому. Зміст правочину, в першу чергу, має відповідати вимогам актів цивільного законодавства, перелічених в статті 4 ЦК України. Втім більшість законодавчих актів носять комплексний характер, і в них поряд із приватно-правовими можуть міститися норми різноманітної галузевої приналежності. За такої ситуації необхідно вести мову про те, що зміст правочину має не суперечити вимогам, встановленим у приватно-правовій нормі, хоча б вона містилася в будь-якому нормативно-правовому акті, а не лише акті цивільного законодавства. Під вимогами, яким не повинен суперечити правочин, мають розумітися ті правила, що містяться в імперативних приватно-правових нормах (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2022 року в справі № 613/1436/17, провадження № 61-17583св20).
До правових наслідків недійсності правочину належить те, що він не створює юридичних наслідків. Тобто, правовим наслідком недійсності договору є по своїй суті «нівелювання» правового результату породженого таким договором (тобто вважається, що не відбулося переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав взагалі) (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 21 грудня 2021 року в справі № 148/2112/19, провадження № 61-18061св20).
Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною та може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.
Згідно із ч. ч. 2, 5 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Згідно з ч. 1, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Главою 16 Розділу IV визначено правові наслідки недодержання стороною при вчиненні правочину вимог закону.
Правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені (ч. 1 ст. 225 ЦК України).
Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (ч.1 ст. 229 ЦК України).
Якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 ЦК України), такий правочин визнається судом недійсним ( ч.1 ст. 230 ЦК України).
Правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним (ч. 1 ст. 231 ЦК України).
Правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину (ч. 1 ст. 233 ЦК України).
Аналіз змісту наведених норм свідчить, що суд може визнати недійсною відмову від прийняття спадщини з підстав, визначених частиною п`ятою статті 1274 ЦК України, у разі звернення до суду з таким позовом особою, яка вчинила такий правочин, а також, у передбачених законом випадках, зокрема, у разі смерті або визнання особи недієздатною, іншою особою.
Суд підкреслює, що в даній справі ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулось з позовом про визнання недійсною відмови ОСОБА_4 від прийняття та отримання спадщини як за законом так і за заповітом, як кредитор до боржника, посилаючись на порушення його прав тим, що, маючи невиконані грошові зобов`язання перед позивачем, відповідач вчинив оспорюваний правочин з метою уникнення звернення стягнення на належну йому частку майна.
За своєю сутністю відмова від прийняття спадщини є одностороннім правочином.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 ЦК України особа, яка вчинила односторонній правочин, має право відмовитися від нього, якщо інше не встановлено законом. Якщо такою відмовою від правочину порушено права іншої особи, ці права підлягають захисту.
Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21, провадження № 61-550св22).
При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині (частина друга статті 13 ЦК України).
Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частина третя статті 13 ЦК України).
Рішенням Конституційного Суду України від 28 квітня 2021 року № 2-р(II)/2021 у справі № 3-95/2020(193/20) визнано, що частина третя статті 13, частина третя статті 16 ЦК України не суперечать частині другій статті 58 Конституції України та вказано, що «оцінюючи домірність припису частини третьої статті 13 Кодексу, Конституційний Суд України констатує, що заборону недопущення дій, що їх може вчинити учасник цивільних відносин з наміром завдати шкоди іншій особі, сформульовано в ньому на розвиток припису частини першої статті 68 Основного Закону України, згідно з яким кожен зобов`язаний не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Водночас словосполука «а також зловживання правом в інших формах», що також міститься у частині третій статті 13 Кодексу, на думку Конституційного Суду України, за своєю суттю є засобом узагальненого позначення одразу кількох явищ з метою уникнення потреби наведення їх повного або виключного переліку. Здійснюючи право власності, у тому числі шляхом укладення договору або вчинення іншого правочину, особа має враховувати, що реалізація свободи договору як однієї із засад цивільного законодавства перебуває у посутньому взаємозв`язку з установленими Кодексом та іншими законами межами здійснення цивільних прав, у тому числі права власності. Установлення Кодексом або іншим законом меж здійснення права власності та реалізації свободи договору не суперечить вимогам Конституції України, за винятком ситуацій, коли для встановлення таких меж немає правомірної (легітимної) мети або коли використано юридичні засоби, що не є домірними. У зв`язку з тим, що частина третя статті 13 та частина третя статті 16 Кодексу мають на меті стимулювати учасників цивільних відносин до добросовісного та розумного здійснення своїх цивільних прав, Конституційний Суд України дійшов висновку, що ця мета є правомірною (легітимною)».
Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення чи унеможливлення сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) або виконання судового рішення про стягнення боргу (коштів, збитків, шкоди), що набрало законної сили. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що:
особа (особи) «використовувала/використовували право на зло»;
наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які «потерпають» від зловживання нею правом, або не перебувають);
враховується правовий статус особи/осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин) (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року в справі № 747/306/19, провадження № 61-1272св20).
Необхідно розмежовувати конкурсне оспорювання та позаконкурсне оспорювання фраудаторних правочинів. Недійсність фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні має гарантувати інтереси кредитора (кредиторів) «через можливість доступу до майна боржника», навіть і того, що знаходиться в інших осіб.
Метою позаконкурсного оспорювання є повернення майна боржнику задля звернення на них стягнення, тобто, щоб кредитор опинився в тому положенні, яке він мав до вчинення фраудаторного правочину (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 квітня 2023 року в справі № 523/17429/20, провадження № 61-2612св23).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19) зроблено висновок, що: «позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України».
Тобто, Велика Палата Верховного Суду у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19) сформулювала підхід, за яким допускається кваліфікація фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні як:
фіктивного (стаття 234 ЦК України);
такого, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті 3, 13 ЦК України);
такого, що порушує публічний порядок (частини перша та друга статті 228 ЦК України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 квітня 2023 року в справі № 523/17429/20, провадження № 61-2612св23) зазначено, що договір як приватно-правова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, покликаний забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Приватно-правовий інструментарій (зокрема, вчинення фраудаторного договору) не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення чи унеможливлення сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) або виконання судового рішення про стягнення боргу (коштів, збитків, шкоди), що набрало законної сили, чи виконавчого напису.
Договором, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторним договором), може бути як оплатний, так і безоплатний договір.
До обставин, які дозволяють кваліфікувати безоплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору зокрема, відноситься: безоплатність договору; момент укладення договору; контрагент з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родич боржника, дружина чи колишня дружина боржника, чоловік чи колишній чоловік боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа).
Метою позаконкурсного оспорювання є повернення майна боржнику задля звернення на них стягнення, тобто, щоб кредитор опинився в тому положенні, яке він мав до вчинення фраудаторного правочину (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 квітня 2023 року в справі № 523/17429/20, провадження № 61-2612св23).
Відповідно до правової позиції викладеній у Постанові КГС ВС від 18.04.2024 року у справі № 907/935/21 щодо критеріїв (ознак) за якими правочин може бути кваліфікований як фраудаторний Верховним судом зазначено таке.
Фраудаторні угоди - це угоди, що завдали шкоди боржнику (як приклад, угода з метою виведення майна). Мета такого правочину в момент його укладання є прихованою, але проявляється через дії або бездіяльність, що вчиняються боржником як до, так і після настання строку виконання зобов`язання цілеспрямовано на ухилення від виконання обов`язку.
Фраудаторним правочином може бути як оплатний (договір купівлі-продажу), так і безоплатний договір (договір дарування), а також може бути як односторонній, так і двосторонній чи багатосторонній правочин.
Формулювання критеріїв фраудаторності правочину залежить від того, який правочин на шкоду кредитору використовує боржник для уникнення задоволення їх вимог. Зокрема, але не виключно, такими критеріями можуть бути:
- момент вчинення оплатного відчуження майна після відкриття провадження судової справи, відмови в забезпеченні позову і до першого судового засіданні у справі);
- контрагент, з яким боржник вчинив оспорювані договори (родичі боржника, пов`язані або афілійовані юридичні особи);
- (ринкова, неринкова ціна), і цей критерій має враховуватися.
Верховний Суд у своїй постанові від 05 січня 2024 року справі № 761/40240/21 зауважив, що: недійсність фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні має гарантувати інтереси кредитора (кредиторів) «через можливість доступу до майна боржника», навіть і того, що знаходиться в інших осіб. Метою позаконкурсного оспорювання є повернення майна боржнику задля звернення на них стягнення, тобто, щоб кредитор опинився в тому положенні, яке він мав до вчинення фраудаторного правочину; в практиці касаційного суду допускається кваліфікація фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні як фіктивного (стаття 234 ЦК України) чи такого, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті 3, 13 ЦК України). Одна й інша підстави для кваліфікації правочину як фраудаторного побудовані законодавцем за моделлю оспорюваного правочину. Тобто, оспорення правочину має відбуватися за ініціативою кредитора як заінтересованої особи шляхом пред`явлення позовної вимоги про визнання правочину недійсним (позов про оспорювання правочину, ресцисорний позов); кваліфікація правочину як фіктивного виключається, якщо на виконання оспорюваного правочину було передано майно чи відбувся перехід прав; натомість для кваліфікації фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні як такого, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті 3, 13 ЦК України) не має значення, що на виконання оспорюваного правочину було передано майно чи відбувся перехід прав. Важливим для кваліфікації такого правочину як фраудаторного є те, що внаслідок його вчинення відбувається, зокрема, унеможливлення звернення стягнення на майно боржника чи зменшується обсяг його майна; очевидно, що одночасна кваліфікація оспорюваного фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні як фіктивного (стаття 234 ЦК України) і такого, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті 3, 13 ЦК України) не допускається.
Відповідно усталеної практики Верховного Суду, відображеної зокрема в постановах від 14 січня 2020 року у справі № 489/5148/18, 27 квітня 2023 року у справі №461/4033/20, правочин, учинений боржником у період настання в нього зобов`язання щодо погашення заборгованості перед кредитором, унаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину (правочину, вчиненого боржником на шкоду кредитору).
Обов`язок доведення відповідних обставин покладається на позивача.
Судом встановлено, що звертаючись до суду позивач вказує, що заочним рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.03.2013 позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_4 задоволено та стягнуто з останнього заборгованість за кредитним договором у розмірі 446 585 грн. 73 коп. та судові витрати - 3779 грн. Разом з тим, 13.05.2020 ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області задоволено заяву ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» про заміну сторони її правонаступником, замінено стягувача його правонаступником на виконання рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.03.2013 року, ухваленому по цивільній справі № 1521/3585/12 за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк Надра» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, а саме: замінено стягувача з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС".
Також, 10.04.2023 рішенням Київського районного суду м. Одеса задоволено позов ТОВ «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_4 та стягнуто з останнього заборгованість у розмірі 137845 грн. 14 коп. та судовий збір у розмірі 2481 грн. 00 коп.
31.01.2024 ОСОБА_4 подав до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Милимко Н.М. заяву, в якій зазначив, що він відмовляється від прийняття та отримання спадщини як за Законом так і за Заповітом, яка залишилась після смерті ОСОБА_7 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 ) на користь ОСОБА_5 .
З копій свідоцтв про право на спадщину за законом вбачається, що померлому ОСОБА_7 на праві приватної власності належали: 1) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) земельна ділянка площею – 0,0863 га, цільове призначення якої: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер – 3210400000:02:005:0123, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; 3) земельна ділянка площею – 0,1000 га, цільове призначення якої: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер – 3210400000:02:005:0122, що розташована: АДРЕСА_1 ; 4) земельна ділянка площею – 0,8650 га, цільове призначення якої: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер – 3220282800:07:035:0261, що розташована: Київська обл., Броварський р- н., Коржівська сільська рада, діл. 261.
Суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується вказана хронологія подій. Крім цього, слід підкреслити, що відповідач ОСОБА_4 на момент подання заяви про відмову від прийняття та отримання спадщини був обізнаний про наявність заборгованості за кредитним договором, яку можна було частково або повністю погасити за рахунок спадкового майна.
Таким чином, вищезазначене може свідчити про наявність умислу при написанні заяви про відмову від прийняття спадщини з метою приховання майна від звернення стягнення на нього вподальшому.
Відтак, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, і питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Позивач при пред`явленні позову до суду сплатив судовий збір в сумі 12112 гривень за подачу позову (т.1, а.с. 150; 174) та 1211,20 гривень за подачу заяви про забезпечення позову (т. 1, а.с. 53).
Таким чином, з огляду на задоволення позовних вимог, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача 13323,20 гривень на відшкодування понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору.
У позовній заяві на виконання вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України представник позивача навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи, який становить 24689,60 гривень, а саме: 1) судовий збір у розмірі 9689,60 гривень; 2) витрати на правничу допомогу 15000,00 гривень.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18.
Заявляючи в порядку п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України 15 000,00 гривень попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат на правову допомогу, позивач та його представник, окрім копії ордера на надання правничої (правової) допомоги від 27.02.2025 серії ВН № 1481241, будь-яких інших доказів документального підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, не надали.
Тобто, позивач не надав суду розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.
Отже, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 гривень.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
В силу приписів ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2-5, 10, 12, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 352, 354-356 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Бондарев Роман Володимирович, про визнання правочину недійсним, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності, - задовольнити.
Визнати недійсною відмову ОСОБА_4 від прийняття та отримання спадщини як за законом так і за заповітом, яка залишилась після смерті ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 .
Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 05 лютого 2025 року, зареєстроване в реєстрі за № 86 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Тищенко І.В. на ім`я ОСОБА_5 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в частині відмови ОСОБА_4 .
Скасувати рішення державного реєстратора – приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Тищенко І.В., індексний номер – 77044039 від 05 лютого 2025 року, про державну реєстрацію права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та припинити право власності ОСОБА_5 на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 05 лютого 2025 року, зареєстроване в реєстрі за № 88 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Тищенко І.В. на ім`я ОСОБА_5 на земельну ділянку площею – 0,0863 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер – 3210400000:02:005:0123, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 в частині відмови ОСОБА_4 .
Скасувати рішення державного реєстратора – приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Тищенко І.В., індексний номер – 77044349 від 05.02.2025 року, про державну реєстрацію права власності на 1/2 частину земельної ділянки площею – 0,0863 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер – 3210400000:02:005:0123, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та припинити право власності ОСОБА_5 на 1/2 частину земельної ділянки площею – 0,0863 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер – 3210400000:02:005:0123, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 05 лютого 2025 року, зареєстроване в реєстрі за № 87 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Тищенко І.В. на ім`я ОСОБА_5 на земельну ділянку площею – 0,1000 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер – 3210400000:02:005:0122, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 в частині відмови ОСОБА_4 .
Скасувати рішення державного реєстратора – приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Тищенко І.В., індексний номер – 77044039 від 05.02.2025 року, про державну реєстрацію права власності на 1/2 частину земельної ділянки площею – 0,1000 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер – 3210400000:02:005:0122, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та припинити право власності ОСОБА_5 на 1/2 частину земельної ділянки площею – 0,1000 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер – 3210400000:02:005:0122, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 05 лютого 2025 року, зареєстроване в реєстрі за № 89 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Тищенко І.В. на ім`я ОСОБА_5 на земельну ділянку площею – 0,8650 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер – 3220282800:07:035:0261, яка розташована за адресою: Київська обл., Броварський р-н., Коржівська сільська рада, діл. 261 в частині відмови ОСОБА_4 .
Скасувати рішення державного реєстратора – Тищенко І.В. нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Тишенко І.В., індексний номер – 77044523 від 05.02.2025 року, про державну реєстрацію права власності на 1/2 частину земельну ділянку площею – 0,8650 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер – 3220282800:07:035:0261, яка розташована за адресою: Київська обл., Броварський р-н., Коржівська сільська рада, діл. 261 та припинити право власності ОСОБА_5 на 1/2 частину земельної ділянки площею – 0,8650 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер – 3220282800:07:035:0261, яка розташована за адресою: Київська обл., Броварський р-н., Коржівська сільська рада, діл. 261.
Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у рівних частках на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» судовий збір у розмірі 13 323 (тринадцять тисяч триста двадцять три) гривні 20 копійок.
У стягненні решти судових витрат – відмовити.
Захід забезпечення позову, застосований ухвалою Березанського міського суду Київської області від 28.02.2025, продовжує діяти протягом 90 (дев`яноста) днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або може бути скасований за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», місцезнаходження: вул. Італійська (колишня назва – Пушкінська), 36, офіс 308, м. Одеса, код ЄДРПОУ: 42251700.
Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Бондарев Роман Володимирович, адреса: вул. Італійська (колишня назва – Пушкінська), 36, офіс 313, м. Одеса, РНОКПП: НОМЕР_7 .
Повний текст рішення буде складено 10 червня 2026 року.

Суддя Т.В. Дудар