3/130/254/2026 
130/842/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15.05.2026 р. м. Жмеринка
Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Порощук П.П., розглянувши адміністративну справу, що надійшла із Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, за частиною 1 статті 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшли адміністративні матеріали, відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 615782, яким водій ОСОБА_1 притягується до відповідальності за те, що 15.03.2026 року о 18 годині 30 хвилин в м.Жмеринка, по вул.Комарова, Жмеринського району, Вінницької області, керував транспортним засобом автомобілем марки «Москвич АЗЛК» державний номерний знак НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Продув алкотестер «Drager 6810» прилад 0819, принтер 0205, тест 17 результат тесту 2.08 % (проміле) Алкогольне сп`яніння, чим порушив п.2.9.а правил дорожнього руху, та його дії кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП.
По даному факту інспектором Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області майором поліції Павлишиним В.В. був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину в вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав просить справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України, із наступних підстав.
Так вважає протокол про адміністративне правопорушення незаконним та таким, що складений з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а також не відповідністю вимогам КУпАП, що підтверджується наступним.
Оскільки дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП і полягають у тому, що він 15.03.2026 року керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння то відповідно до норми ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене інкриміноване адміністративне правопорушення, тобто, чи керував ОСОБА_1 зазначеним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння на момент його виявлення працівниками поліції та чи зафіксовано у встановленому порядку працівниками поліції його законне проходження огляду на стан сп`яніння.
При цьому, матеріали надіслані з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області до суду не містять жодних доказів які б підтверджували той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Саме по даній причині ОСОБА_1 не визнає себе винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом не перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, а тому не порушував вимог ПДР України. 
Долучений до матеріалів адміністративної справи відеозаписи на DVD-R диску вочевидь не містить причин зупинки транспортного засобу, оскільки працівник поліції повідомляє мене ОСОБА_1 про те що він фактично створив аварійну ситуацію із автомобілем поліцейських, однак будь який протоколів про вказаний факт не складено, а тому вказаний привінтивний захід як зупинення ОСОБА_1 на автомобілі без зазначення підстав зупинки транспортного засобу передбачених ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» є прямим порушенням норм чинного законодавства України.
Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
У постанові Верховного Суду від 15.03.2019 № 686/11314/17 чітко вказано, що у випадку незаконної зупинки транспортного засобу працівники поліції не мають жодного права вимагати від водія пред`явити посвідчення водія та вчиняти будь-які інші дії щодо водія внаслідок такої незаконної зупинки.
Тобто якщо працівники поліції зупиняють транспортний засіб незаконно, то вони також не мають законних підстав вимагати в особи надати документи чи, наприклад вимагати пройти огляд на стан сп`яніння.
Далі в ході спілкування довготривалий час працівник поліції неодноразово пропонували пройти ОСОБА_1 освідування на предмет вживання спиртних напоїв скільки вважали, що він керував автомобілем на підпитку, але з момент зупинки автомобіля під його керуванням починаючи з 18.33 години до моменту коли він продмухав алкотестер Drager 6820 прилад 0819 о 19:33 годині, у цей період часу будучи розчарованим ти, що його незаконно зупинили працівники поліції та підозрюють його у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, при цьому не зазначивши ОСОБА_1 причину зупинки відповідно до ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», останній придбав у магазині пляшку міцного пива та аби заспокоїти нервову систему залпом її випив. На відеозаписі бодікамер працівників поліції цей факт не зафіксований, але дану подію бачив свідок, а також і підтверджується відеозйомкою, оскільки біля поліцейський ОСОБА_1 не постійно знаходився поруч, а не одноразово відлучався та заходив до магазину, який знаходився поруч із місцем зупинки його автомобіля, де він купував собі і цигарки, в зв`язку із чим вагався пройти тест на освідування о 19:10 годині, коли привезли алкотестер, оскільки розумів, що скоріш за все тест буде позитивним. 
Крім того о 19:29:40 годині, він повідомляє поліцейським, а саме: «Я став, пішов у магазин і випив, вийшов» закінчення діалогу о 19:29:45 годині, однак на його пояснення поліцейський лише посміявся, та наголосив на те, що: « ОСОБА_1 щось говорить і не розуміє, тобто не тямить що горовить». 
Також ОСОБА_1 просить звернути увагу, що його одразу не відмовляли пройти освідування на предмет вживання алкогольних напоїв, хоча причини такого проходження працівник поліції йому не озвучив та не зазначав, хоча пунктом № 1 «Іструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (надалі — Інструкція №1452/735 від 09.11.2015р.) передбачено, що ця інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.
Відповідно до п. 2. Інструкції №1452/735 від 09.11.2015р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Пунктом 3 Інструкції №1452/735 від 09.11.2015р. визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Разом з тим у протоколі, складеному 15.03.2026 року відсутні будь-які ознаки алькогольного сп`яніння у ОСОБА_1 як водія, а ознаки зазначені в акті, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, порушення мови, вказані безпідставно, оскільки з оглянутого відео вбачається, що у нього на момент складання адміністративного протоколу поведінка адекватна та нормальна, намагався врегулювати питання в нормальному правовому полі оскільки при собі у нього не було посвідчення водія, котре наявне у додатку «Дія» та був відсутній страховий поліс, ОСОБА_1 вважає себе на той час тверезим, адекватним, запах алкоголю з порожнини рота також був відсутній, про його наявність поліцейський ОСОБА_2 взагалі нічого не говорим, мова була чітка, координація рухів порушена не була. На відеофайлі долученому до матеріалів справи видно, що працівники поліції взагалі не казали ОСОБА_1 , що в них є підозра у тому, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, просто він вирішив перевірити ОСОБА_1 на предмет вживання алкогольних напоїв, тому необхідно було пройти огляд або на місці зупинки, або в медичному закладі.
Допустимий рівень алкоголю встановлено відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09,11,2015 № 1452/735. Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858. Ці дані були ОСОБА_1 відомі також з відкритих джерел у мережі інтернет.
Ознаки сп`яніння описані вище не були перевірені, але формально записані до акту. Також на цьому ж відео видно, як ОСОБА_1 погодився за допомогою спеціального технічного засобу алкотестеру Драгер 6810 пройти огляд та перевірку на стан сп`яніння.
Так у відповідності до ч.3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Аналіз вищевказаного законодавства, свідчить про те, що проходження огляду водієм у медичному закладі за відповідним направленням працівника поліції відбувається виключно у двох випадка: 1. Відмова водія пройти огляд на місці зупинки; 2. Незгода водія із результатами огляду проведеними працівниками поліції на місці зупинки.
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не погодився з результатом алкотестера, а працівники поліції йому не запропонували пройти огляд в медичному закладі у разі незгоди із результатом тесту, після проведення освідування на місці, він за наслідками складання протоколу в межах двох годин, тому вважає що поліцейські діяли в порушення норм чинного законодавста.
Відповідно до пункту 21 розділу 3 Інструкції №1452/735 від 09.11.2015р., висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Також ОСОБА_1 наголосив на тому, що як вживав алкогольне пиво вже після того, як його зупинити працівники поліції, тому тестер і показав алкогольне сп`яніння, після того як він його продув, тому що працівники поліції зупинили безпідставно, не повідомивши, причину, при цьому не вказавши жодної із ознак алкогольного сп`яніння яке б давало підстави на проведення медичного освідування на місці, та не повідомивши його, що в разі моєї незгоди із результатом Драгера, про можливість провести освідування у лікарні за їх участь або по самозверненню.
Слід зауважити, що уповноважені особи на складання протоколу зобов`язані збирати докази, при виявленні адміністративного правопорушення, поліцейські мають можливість здійснити фіксування правопорушення, збір доказів відповідно до ст. 251 КУпАП.
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (постанова Верховного суду від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а).
Враховуючи, що у матеріалах справи про адміністративну відповідальність відсутні належні та допустимі докази вчинення адміністративного правопорушення мною ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у даній справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Свідок ОСОБА_3 будучи попередженою у судовому засіданні про кримінальну відповідальність за ст.384 та ст.385 КК України, повідомила суду, що дійсно 15.03.2026 року у вечірній час біля 19.00 години, а може трішки і пізніше знаходилася у продуктовому магазину по вул.А.Горської, де також зустріла свого знайомого ОСОБА_1 , він був трохи знервований та придбав, тобто купив пляшку міцного пива та пачку цигарок. Висловлювався словами нецензурної лексики на адресу працівників поліції, котрі з його слів зупинили безпідставно, випив пляшку пива у присутності свідка та пішов вести із поліцейськими бесід, що відбувалося далі і яку Колесник вів розмову із працівниками поліції їй невідомо.
Суд заслухавши пояснення та обґрунтування особи ОСОБА_1 яка притягується до адміністративної відповідальності, допитавши свідка ОСОБА_3 дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Відповідно до п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичної чи токсичних речовин, за що передбачена відповідальність за ч.1ст.130 КУпАП.
Згідно підпункту «а» п. 2.9. Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. За порушення вказаного пункту відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В ст.277 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
В ст. 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п.161).
Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.
За положення частин 2-6 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (надалі Порядок).
Згідно з п. 6 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Згідно з п. 7 Порядку поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду регламентований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735 (надалі Інструкція).
Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 (надалі - Інструкція).
Системний аналіз зазначених норм законодавства дає підстави зробити висновок, що у випадку встановлення ознак сп`яніння у водія транспортного засобу, поліцейський повинен запропонувати такому водію пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу. У разі незгоди водія на проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу, поліцейський зобов`язаний запропонувати такому водієві пройти огляд в закладах охорони здоров`я. У випадку відмови водія від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, складається акт медичного огляду, в якому фіксується відмова, а потім поліцейським складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
При цьому, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
Як встановлено з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. 
Тобто, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_1 порушення, про котрі зазначає на відеозаписі з бодікамери поліцейський Павлишин В.В. що водій ОСОБА_1 порушив ПДР та трохи не здійснив зіткнення із їх службовим автомобілем, чи допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, не відбулися та не зафіксовано поліцейськими як доказ того, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Такі висновки суду, повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 у справі №686/11314/17.
Із змісту положення ч. 5 ст. 266 КУпАП слідує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Також cлід наголосити і на те, що згідно № 1 «Іструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (надалі — Інструкція №1452/735 від 09.11.2015р.) передбачено, що ця інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.
Відповідно до п. 2. Інструкції №1452/735 від 09.11.2015р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Пунктом 3 Інструкції №1452/735 від 09.11.2015р. визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Судом встановлено із дослідженого відеозапису, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано останньому пройти освідування, однак причини такої пропозиції працівником поліції озвучені не були, жодна із ознак алкогольного сп`яніння водії оголошена не була, однак в подальшому при оформленні матеріалів адміністративної справи поліцейські описали ряд ознак, що суд вважає грубим порушенням «Іструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Окрім того, свідок ОСОБА_3 також повідомила суд про вживання спиртного напою ОСОБА_1 після того як його зупинили працівники поліції, про що зазначає і сам водій ОСОБА_1 а також як вбачається із досліджуваного відеозапису із боді камери, за результатми освідування на місці, працівники поліції не інформували водія про те що в разі не згоди ним із результатами проведеного освідування ні місці, він має право повторно пройти освідування на предмет вживання алкогольних напоїв у лікарні у їх присутності або за заявою про самозвернення. 
З наведених підстав даний відеозапис та решту представлених в справі письмових документів суд визнає недопустимими доказами, оскільки вони здобуті не у відповідності до порядку, що передбачено вказанини інструкціями та чинними Законами України.
Оцінивши зазначені докази, суд приходить до висновку, що працівниками поліції при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не дотримано у повній мірі порядок проведення такого огляду, що свідчить про можливий склад іншого адміністративного правопорушення. 
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.
Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Ураховуючи викладене, приходжу до висновку, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази його вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 7, 130, 251, 252, 274, 280, 283, 284 КУпАП, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3-х місяців з моменту набрання нею законної сили.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Порощук П.П.