Справа № 465/5759/25 
Провадження 2/465/17/26 

РІШЕННЯ
Іменем України
23.04.2026 року         м. Львів
Франківський районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді Величка О.В.,
з участю секретаря судових засідань Венгринюк О.Р.,
представника позивача ОСОБА_13,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - орган опіки та піклування Поморянської селищної ради Золочівського району Львівської області, Городоцька міська рада Львівської області як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування поданого позову зазначає, що 16.12.2019 року між позивачем та ОСОБА_2 рішенням Франківського районного суду м. Львова розірвано шлюб. Даний шлюб було розірвано з ініціативи відповідача з причин неможливості подальшого спільного проживання, фактичного припинення шлюбних відносин упродовж трьох років, постійних сварок та скандалів.
Під час спільного проживання у сторін народилось троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Оскільки під час шлюбу та після його фактичного розірвання відповідач не приймав участі у матеріальному забезпеченні дітей, вів антисоціальний спосіб життя, фактично офіційно ніде не працював та перебував на утриманні своїх батьків, позивач із заявою про стягнення аліментів не зверталась.
Жодним чином відповідач участі в житті дітей ні матеріально, ні будь-яким іншим чином не приймав. Фактично з 2015 року позивач проживала з дітьми окремо, діти повністю перебували на її утриманні. Жодного разу на День народження чи будь-які інші святкування відповідач до дітей не приходив, подарунків не дарував. Участі в житті школи, дошкільного навчального закладу не приймав. 3 2020 року позивач проживала у цивільному шлюбі та 01.05.2024 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 .
Фактично всі обов`язки по утриманню та вихованню дітей ОСОБА_6 взяв на себе, діти його полюбили, він швидко знайшов спільну мову зі старшими дітьми, а менший син ОСОБА_7 фактично називає його батьком. Всі діти сприймають ОСОБА_6 за свого батька, від якого отримали опіку, ласку та розуміння, батьківську підтримку.
Під час спільного проживання у позивача та ОСОБА_6 народилась спільна дитина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Всі діти радісно сприйняли вагітність матері та народження братика. На даний час двоє старших дітей є здобувачами вищої освіти. Донька ОСОБА_9 навчається у Республіці Польща, а син ОСОБА_10 - у Львові.
Вихованням, навчанням, матеріальним забезпеченням дітей займається ОСОБА_6 із дружиною. Повністю фінансово утримує сім`ю, оскільки його дружина знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Вони приділяють вихованню дітей належну увагу та турботу. Діти завжди доглянуті, охайні, чисто одягнуті, виховуються на основі християнської моралі.
Оскільки син позивача ОСОБА_7 фактично виріс з ОСОБА_6 та називав його батьком, має повне взаєморозуміння з чоловіком позивача, разом проводять вільний час, позивач звернулась до відповідача з питанням щодо можливості позбавлення його батьківських прав та подальшого усиновлення дитини її чоловіком ОСОБА_6 
07.05.2024 року відповідач написав, нотаріально завірив та надав позивачу заяву про те, що він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та усиновлення його ОСОБА_6 .
Зважаючи на викладене, позивач просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 23.07.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.
Відповідно до ухвали Франківського районного суду м. Львова від 11.12.2025 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Городоцьку міську раду Львівської області як орган опіки та піклування. Зобов`язано Городоцьку міську раду Львівської області як орган опіки та піклування надати письмовий висновок щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно ухвали Франківського районного суду м. Львова від 10.03.2026 року підготовче провадження в цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила такі задоволити, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. При цьому, зазначив, що позовні вимоги підтримує, щодо позбавлення його батьківських прав не заперечує.
Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, заявили клопотання про розгляд справи без їхньої участі.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
За вимогами ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_11 (повторне свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 07.06.2025 року, видане Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції).
Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 16.12.2019 року у справі № 465/2780/19 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_11 розірвано. 
ОСОБА_6 та ОСОБА_11 01.05.2024 року зареєстрували шлюб у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 81 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 01.05.2024 року). Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на " ОСОБА_12 ". ІНФОРМАЦІЯ_7 у ОСОБА_6 та ОСОБА_11 (після одруження прізвище " ОСОБА_12 ") народився син - ОСОБА_8 .
ОСОБА_1 та ОСОБА_6 є багатодітними батьками, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим Поморянською селищною радою. Дітьми, які перебувають на їх утримані, зазначені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 .
Згідно акту Поморянської селищної ради Шпиколоського Старостинського округу Золочівського району Львівської області від 29.04.2024 року № 32 ОСОБА_6 проживає без реєстрації у власному житловому будинку в АДРЕСА_1 . В житловому будинку зареєстровані і проживають його дружина - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Житловий будинок обладнаний усіма засобами для задовільного проживання сім`ї. Вихованням, навчанням, матеріальним забезпеченням дітей займається ОСОБА_6 разом із дружиною ОСОБА_11 . ОСОБА_6 повністю фінансово утримує сім`ю, оскільки його дружина заходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Вони приділяють вихованню дітей належну увагу й турботу. Діти завжди доглянуті, охайні та чисто одягнуті, виховуються на основі християнської моралі.
Як вбачається із заяви ОСОБА_2 від 07.05.2024 року, яка посвідчена державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області Бобеляк Т.В. та зареєстрована в реєстрі за №4-365, відповідач не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Як вбачається із висновку органу опіки та піклування Городоцької міської ради Львівської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_5 , наданого на запит суду та затвердженого рішенням виконкому Городоцької міської ради Львівської області №50 від 26.02.2026 року, з метою захисту прав та інтересів малолітнього, враховуючи те, що батько свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов`язків відносно дитини, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування Городоцької міської ради Львівської області вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Частина 8 ст.7 СК України також передбачає, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959 р.), дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
У відповідності до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно з ч.ч.2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
За змістом ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні.
Згідно з ч.2 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.
Згідно з п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" ухиленням батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього стану; не створюють умов для отримання нею освіти.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно приписів ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проявляє до дитини ОСОБА_5 батьківської турботи, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням та навчанням дитини не займається та матеріально не підтримує, щодо позбавлення його батьківських прав не заперечує, а тому, суд вважає, що така поведінка відповідача є достатньою підставою для застосування такої крайньої міри до нього, як позбавлення батьківських прав, відповідно, слід позов про позбавлення відповідача батьківських прав задовольнити.
Також суд враховує, що відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Отже, у випадку ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини незалежно від того, чи така вимога заявлялася у позовній заяві. 
У даному випадку позивач ОСОБА_1 одночасно з пред`явленням позову про позбавлення батьківських прав не заявляла вимоги до відповідача про стягнення аліментів. Про відсутність бажання у позивача отримувати аліменти на дитину в ході розгляду справи вказувала і представник позивача. Однак, наведена позиція позивача і її представника не може оцінюватися судом як прийнятна, адже значно обмежує права дитини на отримання належного забезпечення, в тому числі, і від біологічного батька, який позбавляється батьківських прав за рішенням суду. Враховуючи вимоги ст.166 СК України та незважаючи на пасивність сторони позивача в питанні стягнення аліментів на утримання дитини - ОСОБА_5 , суд має обов`язок призначити стягнення аліментів для належного матеріального забезпечення дитини, незалежно від позиції позивача. 
Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у відповідності до ст. 182 згаданого кодексу при визначенні розміру аліментів, суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
На підставі ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно частин 2,3 ст. 193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.
Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.
Відповідач не надав суду доказів щодо перебування на утриманні відповідача інших дітей, непрацездатних осіб та існування інших обставин, що мають істотне значення для справи.
Разом з тим, при визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу в межах заявлених вимог (ст.13 ЦПК України) та відповідно до вимог ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище як дитини, так і платника аліментів.
Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (ч.8 ст.7 СК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року у справі «Хант проти України»).
На підставі зазначеного, дослідивши матеріали справи, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку щодо необхідності стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування вказаних коштів на особистий рахунок дитини, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України. Стягування слід розпочати з 04.07.2025 року, тобто з часу пред`явлення позову до суду.
Задля реалізації вказаного, з метою захисту інтересів дитини, суд вважає за необхідне доручити матері дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка хоч і не заявляла вимоги про стягнення аліментів, проте, як законний представник дитини уповноважена діяти в інтересах останньої, відкрити у відділенні Державного ощадного банку України поточний рахунок для зарахування аліментів на ім`я сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Наведене відповідатиме якнайкращим інтересам дитини щодо отримання нею на спеціально відкритий на її ім`я банківський рахунок належного матеріального забезпечення до виповнення повноліття. 
Згідно з положеннями ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. за постановлення рішення в частині стягнення аліментів.
Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - орган опіки та піклування Поморянської селищної ради Золочівського району Львівської області, Городоцька міська рада Львівської області як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування вказаних коштів на особистий рахунок дитини, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України. Стягування розпочати з 04.07.2025 року.
Доручити матері дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , відкрити у відділенні Державного ощадного банку України поточний рахунок на ім`я сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн.. 20 коп.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 04.05.2026 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП - НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 .
Третя особа: Поморянська селищна ради Золочівського району Львівської області, Львівська обл., Золочівський район, смт. Поморяни, вул. Січових Стрільців, 25, код ЄДРПОУ - 04373867.
Третя особа: Городоцька міська рада Львівської області як орган опіки та піклування, майдан Незалежності, 6, м. Городок, Львівська область, 81500, код ЄРДПОУ - 26269892.

Суддя Величко О.В.