ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року 
м. Київ

справа №320/24665/25
адміністративне провадження №К/990/27369/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Кашпур О.В.,
суддів - Жука А.В., Радишевської О.Р.,
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2025 року, постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Коротких А.Ю., суддів: Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,
У С Т А Н О В И В :
І. Короткий зміст обставин справи і судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
1. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) 16 травня 2025 року подав до Київського окружного адміністративного суду позовну заяву до Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії. 
2. Київський окружний адміністративний суд ухвалою від 29 травня 2025 року позовну заяву повернув позивачу на підставі пункту 3 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). 
3. Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 10 червня 2025 року повернув скаржнику на підставі пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України. 
ІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги і рух справи у суді касаційної інстанції
4. ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 29 травня 2025 року та ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2025 року і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті адміністративного позову. 
5. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Кашпур О.В., суддів: Жука А.В., Радишевської О.Р. ухвалою від 01 липня 2025 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 у частині оскарження ухвали Київського окружного адміністративного суду від 29 травня 2025 року та відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 у частині оскарження ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2025 року.
6. У касаційній скарзі у частині оскарження ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2025 року ОСОБА_1 указав на порушення судом апеляційної інстанції статті 55 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статей 9, 18, 44, 242, 298 КАС України, статей 17, 18 Закону України від 05 жовтня 2017 року №2155-VIII «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» (далі - Закон №2155-VIII), статей 5-8 Закону України від 22 травня 2003 року №851-IV «Про електронні документи та електронний документообіг» (далі - Закон №851-IV), пункту 10 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС), затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21 (далі - Положення про ЄСІТС), а також неврахування правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 13 вересня 2023 року в справі №204/2321/22. При цьому правові висновки Верховного Суду, на які послався апеляційний суд, не є застосовними у цьому випадку, оскільки стосувалися виключно адвокатів, органів державної влади та інших суб`єктів, для яких установлено обов`язок звертатися до суду виключно через підсистему «Електронний суд». Суд апеляційної інстанції, на переконання скаржника, порушив норми процесуального права, позбавив його права на доступ до суду та апеляційний перегляд ухвали суду першої інстанції на формальній підставі.
7. Державною казначейською службою України відзиву на касаційну скаргу не подано. 
8. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Кашпур О.В. від 10 червня 2026 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами з 11 червня 2026 року.
ІІІ. Позиція Верховного Суду
9. Підставою для відкриття касаційного провадження у справі №320/24665/25 стало оскарження судового рішення, зазначеного у частині третій статті 328 КАС України, та посилання скаржника на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
10. Надаючи оцінку обґрунтованості касаційної скарги та оскаржуваній ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2025 року, Верховний Суд, з урахуванням приписів статті 341 КАС України, виходить із таких міркувань.
11. Відповідно до статей 13, 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку судові рішення суду першої інстанції.
12. За правилами частини першої статті 296, статті 297 КАС України апеляційна скарга подається у письмовій формі та безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
13. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , не погодившись з ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29 травня 2025 року, подав апеляційну скаргу, яку Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 10 червня 2025 року повернув скаржнику на підставі пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України, відповідно до якого апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
14. Повертаючи апеляційну скаргу скаржнику, суд апеляційної інстанції встановив, що апеляційна скарга ОСОБА_1 надійшла у електронній формі на електронну адресу Шостого апеляційного адміністративного суду. Відомості про формування позивачем указаного процесуального документа у підсистемі «Електронний суд» відсутні, що свідчить про використання заявником непередбаченого чинним процесуальним законодавством способу звернення до суду із апеляційною скаргою. Таким чином, незважаючи на те, що апеляційна скарга засвідчена кваліфікованим електронним підписом, проте подана на електронну пошту суду, вона не може вважатися апеляційною скаргою, підписаною в установленому законом порядку, а тому вважається не підписаною та, відповідно, не може бути прийнята до розгляду і належить поверненню особі, яка її подала.
15. Так, відповідно до частин сьомої та восьмої статті 44 КАС України (далі - у редакції, чинній на момент подання скаржником апеляційної скарги) документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням ЄСІТС, за винятком випадків, визначених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням ЄСІТС в порядку, визначеному Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
16. Приписами частини десятої статті 44 КАС України встановлено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи (його представника) відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).
17. Основні організаційно-правові засади електронного документообігу та використання електронних документів установлює Закон №851-IV, у статті 1 якого окреслено, що обов`язковий реквізит електронного документа - це обов`язкові дані в електронному документі, без яких він не може бути підставою для його обліку і не матиме юридичної сили.
18. У статті 5 Закону №851-IV визначено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
19. За приписами частин першої-третьої статті 6 Закону №851-IV для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Для підтвердження достовірності походження та цілісності електронного документа може використовуватися електронна печатка. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.
20. Згідно із частиною першою статті 7 Закону №851-IV оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону №2155-VIII.
21. Водночас статтею 8 Закону №851-IV встановлено, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму (частина перша).
22. У пунктах 15, 27 частини першої статті 1 Закону №2155-VIII визначено, що електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис; кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, що створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.
23. Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису (частина шоста статті 18 Закону №2155-VIII).
24. За приписами частин першої та четвертої статті 18 КАС України у судах функціонує ЄСІТС, яка відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
25. Відповідно до абзацу 1 частини шостої статті 18 КАС України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.
26. Згідно із абзацами 1-3 частини восьмої статті 18 КАС України реєстрація в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі в порядку, визначеному цим Кодексом. Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не визначено цим Кодексом. Особливості використання електронного підпису або засобу електронної ідентифікації в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, визначаються Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
27. Вища рада правосуддя рішенням від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21 затвердила Положення про ЄСІТС (далі - у редакції, чинній на момент подання скаржником апеляційної скарги), яке визначає порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, зокрема підсистем «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистеми відеоконференцзв`язку; порядок вчинення процесуальних дій в електронній формі з використанням таких підсистем; особливості використання в судах та органах системи правосуддя іншого програмного забезпечення в перехідний період до початку функціонування ЄСІТС у складі всіх підсистем (модулів) (пункт 2 цього Положення).
28. З 05 жовтня 2021 року офіційно почали функціонувати підсистеми (модулі) ЄСІТС: «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистема відеоконференцзв`язку.
29. Пунктом 10 Положення про ЄСІТС установлено, що обов`язковість реєстрації Електронного кабінету в ЄСІТС для окремих категорій суб`єктів визначається процесуальним законодавством.
30. Згідно із абзацом 1 пункту 120 Положення про ЄСІТС до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС особи, крім осіб, які зобов`язані зареєструвати свої Електронні кабінети в ЄСІТС або мають зареєстровані Електронні кабінети в ЄСІТС, можуть подавати до суду документи в електронній формі з використанням адреси електронної пошти, з якої надійшли документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом. До початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС суд надсилає особам, окрім осіб, які зобов`язані зареєструвати свої Електронні кабінети в ЄСІТС або мають зареєстровані Електронні кабінети в ЄСІТС, документи у справах на адресу електронної пошти, з якої до суду надійшли документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом. 
31. Зі змісту наведених норм процесуального законодавства випливає, що особи, визначені частиною шостою статті 18 КАС України, а також інші особи, які зареєстрували свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі) в добровільному порядку, можуть подавати документи до суду в паперовій формі або в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС або її окремої підсистеми (модуля). 
32. ОСОБА_1 до переліку осіб, визначених частиною шостою статті 18 КАС України, які зобов`язані реєструвати свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), не відноситься.
33. Матеріалами справи №320/24665/25 встановлено, що апеляційну скаргу на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 29 травня 2025 року ОСОБА_1 надіслав 03 червня 2025 року на офіційну електронну адресу Шостого апеляційного адміністративного суду в електронній формі та засвідчив її кваліфікованим електронним підписом, що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.
34. При цьому в апеляційній скарзі ОСОБА_1 указав, зокрема, свій реєстраційний номер облікової картки платника податків, адресу електронної пошти, а також зазначив про відсутність електронного кабінету. 
35. Таким чином, суд апеляційної інстанції мав можливість ідентифікувати особу, яка подала апеляційну скаргу в електронній формі. 
36. Верховний Суд звертає увагу на необхідність розмежовувати спосіб звернення до суду із вимогами до оформлення процесуального документа. Зокрема, якщо електронний документ підписаний накладенням кваліфікованого електронного підпису, який забезпечує ідентифікацію особи (за виключенням осіб, визначених частиною шостою статті 18 КАС України), але кваліфікований електронний підпис накладений без використання підсистем (модулів) ЄСІТС, а процесуальний документ направлений на офіційну електронну адресу суду, то відсутні правові підстави стверджувати, що такий електронний документ не підписаний.
37. Протилежний підхід нівелює приписи про юридичну силу електронного документа та презумпцію відповідності кваліфікованого електронного підпису власноручному, суперечить частині першій статті 8 Закону №851-IV, статті 18 Закону №2155-VIII. 
38. Вимога про звернення до суду через підсистеми (модулі) ЄСІТС є обов`язковою для осіб, визначених частиною шостою статті 18 КАС України, та тих осіб, які добровільно зареєстрували свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі).
39. Таким чином, звернення фізичної особи, яка не зобов`язана реєструвати свій електронний кабінет у ЄСІТС і не має зареєстрованого електронного кабінету в ЄСІТС, до суду через його офіційну електронну адресу з процесуальним електронним документом, який засвідчений (підписаний) кваліфікованим електронним підписом, є належним і правомірним способом безпосереднього звернення до суду.
40. Такий підхід узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 13 вересня 2023 року в справі №204/2321/22, на неврахування яких апеляційним судом слушно вказав скаржник у касаційній скарзі. 
41. Такої ж правової позиції дотримувався і Верховний Суд у постановах, зокрема, від 25 січня 2024 року в справі №500/2570/23, від 07 березня 2024 року в справі №360/1050/22, від 20 березня 2024 року в справі №400/14570/23, від 23 вересня 2024 року в справі №759/14335/20, від 13 листопада 2025 року в справі №990/388/24.
42. Отже, позиція апеляційного суду, що, незважаючи на те, що апеляційна скарга засвідчена кваліфікованим електронним підписом, проте подана на електронну пошту суду, не може вважатися апеляційною скаргою, підписаною в установленому законом порядку, а тому вважається не підписаною та, відповідно, не може бути прийнята до розгляду і належить поверненню особі, яка її подала, є помилковою, оскільки апеляційна скарга, надіслана ОСОБА_1 на електронну адресу апеляційного суду із використанням кваліфікованого електронного підпису, є належним способом звернення.
43. Суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, послався на висновки Верховного Суду, які не є застосовними у ситуації зі скаржником, і помилково повернув апеляційну скаргу останньому на підставі пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України.
44. Доводи, викладені у касаційній скарзі, знайшли своє підтвердження. 
45. Відповідно до частин першої та четвертої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
46. За таких обставин, з огляду на приписи статті 353 КАС України, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2025 року скасуванню із направленням справи №320/24665/25 до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження. 
ІV. Судові витрати
47. Ураховуючи результат касаційного розгляду та те, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
2. Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2025 року в справі №320/24665/25 скасувати. 
3. Справу №320/24665/25 направити до Шостого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий: О. В. Кашпур 
Судді: А. В. Жук 
О. Р. Радишевська