Справа № 206/1925/26
Провадження № 3/206/536/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року м. Дніпро
Суддя Самарського районного суду міста Дніпра Поштаренко О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 4 ст. 121 КУпАП, –
ВСТАНОВИВ:
Водій ОСОБА_1 , 26.02.2026 року о 21 годині 10 хвилин в м. Дніпрі, по вул. Гаванська 23, керував транспортним засобом ГАЗ 3302, д.н.з. НОМЕР_1 , що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушено вимоги п. 31.3б Правил дорожнього руху, та скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП, правопорушення вчинено повторно протягом року.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у передбачений законом спосіб, подав до суду заяву в якій винуватість у вчиненому визнав, просив суворо не карати. 
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 268 КУпАП, то вона не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 121 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а отже суд розглядає адміністративний матеріал за відсутності ОСОБА_1 .
Вирішуючи справу про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.
У відповідності до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.
Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
У відповідності до ч. 3 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.
Згідно ч. 4 ст. 121 КУпАП встановлено відповідальність за вчинення повторного протягом року вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1-3 ст. 121 КУпАП.
Дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП доведена та підтверджується зібраними у матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №601513 від 26.02.2026, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом працівників поліції; даними про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 121 КУпАП протягом року; іншими матеріалами справи, у своїй сукупності.
Таким чином, встановлені судом обставини адміністративного правопорушення свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, як керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.
При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу правопорушника, вважаю, що слід призначити ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, яке відповідатиме вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП, та буде достатнім для його виправлення і попередить нові правопорушення.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягнення судового збору в дохід держави, а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.: 40-1; 124; 251-252; 283-284; 307-308 КУпАП, та ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 850 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,6 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст.ст. 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, через установу банку України. 
Роз`яснити, що у разі не сплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом, котрий передбачає подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпра протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя            О.В. Поштаренко