Справа № 932/20383/25
Провадження № 2/932/6768/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
09 березня 2026 року        м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі: 
головуючого судді – Куцевола В.В.
при секретарі – Травкіній В.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру нарахованих сум допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, -

ВСТАНОВИВ:
23.12.2025 року до Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру нарахованих сум допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 22.02.2024 року ОСОБА_1 , як уповноважена особа сім`ї, подала заяву до управління про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та надання допомоги на проживання. ОСОБА_1 , її чоловіка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було взято на облік та призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам у сумі 7000,00 грн. з 01.03.2024 щомісячно (по 2000,00 грн. працездатним особам та 3000,00 грн. на дитину). В подальшому, управлінням виявлено внутрішньо переміщена особа разом із сином перебувала за межами України більш як 30 календарних днів підряд на дату звернення по допомогу та в подальшому не повідомила управління про факт перебування за кордоном більш ніж 30 календарних днів підряд. Таким чином, приховування відомостей призвело до неправомірної виплати відповідачу допомоги внутрішньо переміщеним особам в розмірі 15000,00 грн за період з 01.12.2024 року по 28.02.2025 року. З метою досудового врегулювання спору, управління повідомляв відповідача про суму переплати, однак сплачена допомога в добровільному порядку не була повернута, а тому змушені звернутися до суду за захистом свої прав та просили стягнути на свою користь надміру виплачені кошти допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у сумі 15000,00 грн. та вирішити питання розподілу судових витрат.
Ухвалою суду від 26.12.2025 року відкрито провадження по справ та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам встановлено строк на подання заяв по суті справи. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач належним чином викликався до суду, однак у судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, письмових заяв чи клопотань не надав. Правом на подання відзиву на позов не скористався. 
Через це суд, спираючись на норми ст. 247, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих позивачем письмових доказів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 22.08.2022 року є внутрішньо переміщеною особою, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
22.02.2024 року ОСОБА_1 , як уповноважена особа сім`ї, подала заяву до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та надання допомоги на проживання. 
05.03.2024 року рішенням управління призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам ОСОБА_1 , її чоловіку - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дитині - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у сумі 7000,00 грн. з 01.03.2024 щомісячно (по 2000,00 грн. працездатним особам та 3000,00 грн. на дитину), яка з 01.09.2024 року була продовжена автоматично на шестимісячний період без додаткового звернення.
21.02.2025 року на адресу управління надійшов лист Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, згідно з якого за період з 01.01.2023 рік по 21.02.2025 рік державний кордон перетинала ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2 03.10.2024 року.
Оскільки ОСОБА_1 управління не інформувала про знаходження за кордоном, рішенням управління від 01.03.2025 року було припинено виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.
Листом управління від 11.04.2025 року відповідач була повідомлена про повернення надміру виплачених коштів в розмірі 15000,00 грн. у добровільному порядку, однак вказана вимога не виконана.
22.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнята постанова № 332, якою затверджено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі Порядок № 332).
Згідно абз. 1 п. 8 Порядку № 332, внутрішньо переміщеній особі, яка перебувала за кордоном і яка вперше звертається за призначенням допомоги, виплата призначається відповідно до пунктів 2-4 цього Порядку на підставі заяви, особисто поданої не раніше ніж через 15 робочих днів після повернення в Україну, та за умови відповідності особи критеріям, зазначеним у пунктах 7, 71цього Порядку.
Відповідно до п. 6 Порядку № 332, якщо отримувач або уповноважена особа повернувся до покинутого місця проживання, виїхав на тимчасове чи постійне місце проживання за кордон або перебуває за кордоном більш як 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, він зобов`язаний повідомити про такі обставини органу Пенсійного фонду України/уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради/адміністратору центру надання адміністративних послуг за місцем перебування на обліку або надіслати заяву з використанням засобів поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням кваліфікованого електронного підпису або використанням засобів електронної ідентифікації з високим або середнім рівнем довіри відповідно до вимог Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»). За наявності технічної можливості отримувач допомоги за наявності реєстраційного номера облікової картки платника податків подає повідомлення про відмову від допомоги засобами Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка ПорталуДія (Дія). Нарахування та виплата допомоги отримувачу припиняється починаючи з місяця, що настає за місяцем, в якому стало відомо про його повернення до покинутого місця проживання, або з місяця виїзду за кордон на постійне місце проживання. Якщо отримувачем перевищено строк перебування за кордоном понад 30 календарних днів підряд чи понад 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги або 60 та 90 календарних днів відповідно в разі прийняття рішення про збільшення зазначеного строку за наявності обґрунтованих причин, нарахування та виплата допомоги отримувачу припиняється до закінчення цього шестимісячного періоду починаючи з місяця, що настає за місяцем, в якому такий строк перевищено.
Всупереч п. 6 Порядку № 332, ОСОБА_1 не повідомила управління про перебування за кордоном більш ніж 30 календарних днів підряд.
Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.
Відповідно до сталої судової практики, добросовісність є оціночним поняттям, яке передбачає собою сумлінну, чесну поведінку набувача, відсутність з його боку мети зловживати наданим правом, тоді як недобросовісність, навпаки, може проявлятися у зловживанні правом у власних інтересах та на шкоду інтересам іншій особі, несумлінне ставлення до власних обов`язків тощо, тобто така поведінка має бути умисна та переслідувати конкретну мету.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст.ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).
Таким чином, суд дійшов висновку, що надміру нарахована сума, яка отримана відповідачем без достатніх правових підстав складає 15000,00 грн., добровільно в бюджет не повернута, а відтак, вказана сума коштів в розумінні ст. 1212 ЦК України є безпідставно набутим майном й підлягає поверненню позивачу, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3028,00 грн. сплаченого судового збору.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-82, 89, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 280, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:
Позов Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру нарахованих сум допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (ЄДРПОУ 42788347, м. Дніпро, вул. Левка Лук`яненка, буд. 39/41) надміру нараховані суми допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 15000,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (ЄДРПОУ 42788347, м. Дніпро, вул. Левка Лук`яненка, буд. 39/41) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя        В.В. Куцевол