ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5220/25
Провадження № 2/362/887/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2026 року
Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючої судді Мартинцової І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договорами,-
В С Т А Н О В И В:
У липні 2025 року вказана цивільна справа надійшла до Васильківського міськрайонного суду Київської області та у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана судді Мартинцовій І.О.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 08.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено Договір №456002-КС-006 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 08.04.2024 року направило відповідачу, пропозицію (оферту) укласти Договір № 456002-КС-006 про надання кредиту та 08.04.2024 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 456002-КС-006 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Позивач направив відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-6240 на номер телефону НОМЕР_1 , вказаний в анкеті особистого кабінету, котрий відповідачем було введено/відправлено. Таким чином, ТОВ «БІЗНЕС Позика» виконало свої зобов`язання за укладеним кредитним договором, перерахувавши на банківську картку відповідача № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 7000,00 грн. Однак, відповідач своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, в наслідок чого станом на 22.06.2025 року утворилась заборгованість в розмірі 23276,14 грн., з яких 6963,97 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 16312,17 грн. - заборгованість по процентах.
Посилаючись на викладені обставини, позивач просить стягнути з відповідача всю вищевказану заборгованість разом з витратами по сплаті судового збору.
Процесуальні дії:
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.07.2025 року визначено головуючого суддю Мартинцову І.О. 
Ухвалою від 12.09.2025 року позовну заяву було залишено без руху.
18.09.2025 року надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою від 22.09.2025 року справу прийнято до провадження судді Мартинцової І.О. та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
23.09.2025 року ухвалою суду було задоволено клопотання позивача про витребування доказів від  АТ КБ "ПРИВАТБАНК".
Судом вжито належних заходів для повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі.
Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про призначення судового засідання у спрощеному провадженні з викликом сторін.
05.11.2025 року від представника відповідача в порядку ст. 178 ЦПК України надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити повністю в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», посилаючись на те, що Позивачем не надано доказів того, що ним в дійсності було згенеровано саме вказаний ідентифікатор та надіслано його на зазначений номер. Також відсутні докази того, що номер телефону є приналежним саме Відповідачу. А сам факт того, що Відповідач будь-яким чином звертався до Позивача з приводу кредиту не є доведеним. Позивач не підтвердив факт обміну електронними повідомленнями між ним та Відповідачем, що спростовує доводи про укладення правочину у порядку ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Окрім того вважає, що у матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачкою кредитних коштів, не доведено, що картка, зазначена у позові належить саме відповідачці.
06.11.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник заперечував аргументи, наведені у відзиві та зазначив, що ОСОБА_1 , через веб-сайт Кредитодавця https://bizpozyka.com/ шляхом введення Логіну Особистого кабінету та паролю Особистого кабінету, ввійшов до Особистого кабінету та з Особистого кабінету через Інформаційно телекомунікаційну систему (ІТС) подав Заявку на отримання кредиту, де відповідно вказує номер свого поточного (карткового) рахунку. Відповідач самостійно заповнила анкету вказавши свої персональні дані, номер телефону, картковий рахунок. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Заявником/ Кредитором та Боржником/Позичальником не був би укладений. Окрім того, представник позивача просила поновити строк на подачу доказів у справі, оскільки такі докази надаються у зв`язку із відзивом відповідача. Представник відповідача навів числену практику судів, якою обгрунтовував правомірність заявлених вимог та спростування заперечень відповідача.
18.11.2025 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній просить залишити подані разом з відповіддю на відзив докази без розгляду та повністю відмовити в задоволенні позову ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». 
18.11.2025 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких представник позивача додатково зазначив, що відповідач проходила відео-верифікацію , під час якої зазначила, що вона самостійно подала заявку на отримання кредиту, надала повну згоду на проведення відео-верифікації та фото-фіксації екрану з її зображенням та зображенням документів, що були пред`явлені нею під час здійснення відео-верифікації, підтвердила, що на неї не чинить тиск або вплив будь-яка інша особа з метою отримання кредиту, зазначила свій номер телефону НОМЕР_1 , Зазначила серію та номер свого паспорта НОМЕР_3 та дату його видачі, зазначила свою дату народження ІНФОРМАЦІЯ_1 . До додаткових пояснень долучено відеоверифікацію клієнта та просив суд поновити строк на подачу доказів у справі. 
Керуючись ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного висновку.
Фактичні обставини справи.
З досліджених матеріалів справи судом достовірно встановлено, що 08.04.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 456002-КС-006 про надання кредиту (споживчий кредит, електронна форма), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
ТОВ «БІЗПОЗИКА» 08.04.2024 року направлено Відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір № 456002-КС-006 про надання кредиту.
08.04.2024 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 456002-КС-006 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-6240 на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено.
Дані обставини підтверджуються наданою позивачем візуальною формою послідовністю дій клієнта ( ОСОБА_1 ).
Таким чином, 08 квітня 2024 року о 18:20:44 відповідач ввела надісланий їй одноразовий ідентифікатор та акцептувала пропозицію укласти кредитний договір.
За таких обставин суд вважає, що договір позики був укладений та підписаний в електронній формі, і такі дії сторін узгоджуються з вимогами статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Про відповідність електронного правочину, підписаного за допомогою одноразового ідентифікатора за домовленість сторін, вимогам закону, висловив свою позицію Верховний суд у постанові від 16 грудня 2020 року в справі №561/77/19 (провадження №61-20799 св 19).
З доданої до матеріалів справи анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи) та доказів проходження відео-верифікації вбачається, що саме відповідачем було надано всю необхідну інформацію для належного погодження умов кредитування. 
Отже судом встановлено, що 08.04.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА та Відповідачем було укладено Договір № 456002-КС-006 шляхом підписання оферти відповідачем та акцепту позивачем, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 2.1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 7000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами надання споживчих кредитів.
Разом з укладанням кредитного договору позичальником було підписано паспорт споживчого кредиту за Договором, в якому також було погоджено основні умови кредитування.
Вказаним договором сторонами визначено та погоджено наступні його умови, зокрема: тип кредиту - кредит, строк на який надається кредит - 24 тижнів, загальний розмір кредиту 7000 грн., строк на який надається кредит -24 тижнів, стандартна процентна ставка - в день 2,0, фіксована, знижена процентна ставка - в день 1,15, фіксована, комісія за надання кредиту - 1050,00 грн., загальні витрати за кредитом 11240,00 грн., орієнтовна річна процентна ставка 9285,11 % орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 18240,00 грн., денна процентна ставка 0,95 %.
Сторонами в п. 3. договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів.
Факт перерахування кредитних коштів в сумі 7000 грн доведено підтвердженням ТОВ «ПрофітГід» про здійснення переказу грошових коштів за кредитним договором № 456002-КС-006 від 08.04.2024 року, вчиненим на виконання вимог договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів № ПГ-5 від 04.11.2020 року.
В свою чергу, факт отримання кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача за період з 08.04.2024 року по 16.04.2024 року, отриманою на виконання ухвали суду про витребування доказів.
Факт приналежності банківської платіжної картки № НОМЕР_2 саме відповідачу ОСОБА_1 підтверджується листом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 24.10.2025 року.
З розрахунку заборгованості станом на 03.07.2025 року вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором № 456002-КС-006 від 08.04.2024 року становить 23276,14 грн., з яких 6963,97 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 16312,17 грн. - заборгованість по процентах. При цьому заборгованість за відсотками розрахована за ставкою, визначеною умовами договору за період з 08.04.2024 року по 23.09.2024 року, тобто в межах строку дії кредитного договору (24 *7=168 дні), тобто в межах строку кредитування.
Наявний у матеріалах справи розрахунок кредитної заборгованості та виписки з її рахунку є належними доказами наявності заборгованості позичальника. Зазначеною випискою з рахунку відповідача підтверджується, що відповідач отримав кредитні кошти, у визначеному у договорі розмірі, які були зараховані на його рахунок, користувався ними. 
Відповідач не спростовував наданий позивачем розрахунок заборгованості, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надав.
Нормативно-правове регулювання та оцінка суду.
Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію).
Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За приписом ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивачем підверджено виконання ним обов`язку щодо перерахування суми кредиту, разом з тим відповідач не надав доказів повернення боргу та виконання інших зобов`язань за договором. Отже вимоги позивача щодо стягнення суми заборгованості, яка складається із основного боргу та відсотків, підлягають задоволенню.
Разом з тим умовами кредитного договору, а саме пунктом 2.5 Договору № 456002-КС-006 від 08.04.2024 року передбачено сплату комісії за надання кредиту в розмірі 1050,00 гривень. 
Зі змісту розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором 456002-КС-006 від 08.04.2024 року вбачається, що 22.04.2024 року, 06.05.2024 року та 20.05.2024 року відповідачем було спалчено комісію за надання кредиту в загальній сумі 1050,00 грн. 
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Як встановлено ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту (кредиту) чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.
Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2019 року в справі №5 24/5152/15.
Враховуючи вищевикладене, умови кредитного договору № 456002-КС-006 від 08.04.2024 року щодо сплати комісії в розмірі 1050,00 грн. за надання кредиту ( п. 2.5. Договору) є нікчемними.
Нікчемність і, відповідно, недійсність з моменту укладення кредитного договору його умов щодо сплати позичальником комісії (за надання кредиту, за обслуговування кредитної заборгованості), має наслідком здійснення перерахунку усіх складових заборгованості, які стягує банк. Такий висновок сформульовано Верховний Судом в постанові від 20.07.2022 у справі № 343/557/15-ц.
За таких обставин суд вважає, що оскільки, згідно з наданими банком випискою по рахунку та розрахунку заборгованості, у рахунок погашення боргу за нікчемною умовою кредитного договору (сплата комісій) відповідач сплатила 1050,00 грн., тому на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, виходячи з такого розрахунку: 6963,97 грн. (заборгованість за тілом) + 16312,17 грн. (заборгованість за відсотками) - 1050,00 грн. (сплачена комісія) = 22226,14грн.
Крім того, згідно вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених вимог в сумі 2313,12 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273,280,354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором № 456002-КС-006 від 08.042024 року року на загальну суму 22226 (двадцять дві тисячі двісті двадцять шість) грн 14 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» витрати по сплаті судового збору в сумі 2313 (дві тисячі триста тринадцять) грн 12 коп. 
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239.
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Повне судове рішення складено 08.06.2026.

Суддя Мартинцова І.О.