ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.04.2026	Справа № 910/16404/25	

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджисервіс"
про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В. 
Секретар судового засідання Костюк А.С.
представники учасників справи: 
від позивача: Піун С.П.
від відповідача: не з`явився

В судовому засіданні 14.04.2026 року, відповідно до положень ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджисервіс" (далі - ТОВ "Енерджисервіс", відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 2 039 554,21 грн. за договором постачання природного газу № 9634-ТКЕ(24)-25 від 30.10.2024.
Позов обґрунтований тим, що відповідач неналежно виконав свої зобов`язання за вказаним договором в частині своєчасної сплати вартості поставленого газу, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість. 
У позові ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" просить cтягнути з відповідача основний борг у сумі 1 682 501,35 грн., пеню у сумі 262 871,02 грн., інфляційні втрати в сумі 60 246,01 грн та 3 % річних у сумі 33 935,83 грн, що разом становить 2 039 554,21 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2026 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче провадження, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.
Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.
Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 24.02.2026, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та обґрунтував, просив їх задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про розгляд справи, клопотання про розгляд справи без його участі або про відкладення до суду не подав.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, - 

ВСТАНОВИВ:

30.10.2024 між ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" (постачальник) та ТОВ "Енерджисервіс" (споживач) був укладений договір постачання природного газу № 9634-ТКЕ(24)-25 (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві, який є виробником теплової енергії, природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору (п. 1.1).
Пунктом 2.1 договору сторони погодили, що постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з листопада 2024 по квітень 2025 (включно) в кількості 177,57821 тис.куб.метрів.
У п. 3.1 договору передбачено, що постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача в момент передачі природного газу. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.
Згідно з п. 3.5 договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.
Відповідно до п. 4.3 договору загальна фактична вартість цього договору дорівнює вартості фактично використаного за цим договором природного газу з урахуванням вартості послуг його транспортування.
У пункті 5.1 договору погоджено, що оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем в наступному порядку: 
- 70% вартості фактично переданого відповідно до акта/актів приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу; 
- остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акта/актів приймання- передачі природний газ - до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період.
У разі відсутності акта/актів приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.3 пункту 3.5 цього договору. 
Згідно з пунктом 7.1 договору за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством України і цим договором.
Даний договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності) та діє до 30 квітня 2025 (включно), а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору (п. 13.1 договору).
Правові засади функціонування ринку природного газу України регламентовані Законом України "Про ринок природного газу".
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. 
Частиною першою ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга ст. 712 ЦК України).
Положеннями ст. 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.
За змістом ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору позивач у період з листопада 2024 по березень 2025 передав, а відповідач - прийняв природний газ на загальну суму 1 897 501,35 грн., що підтверджується актами приймання-передачі від 30.11.2024, від 31.12.2024, від 28.02.2025, від 31.03.2025.
Разом з тим відповідач сплату вартості поставленого газу здійснив частково - у сумі 215 000,00 грн., про що свідчить довідка АБ «Укргазбанк про рух грошових коштів, надана позивачу.
Отже, у відповідача за договором № 9634-ТКЕ(24)-25 від 30.10.2024 виникла заборгованість у сумі 1 682 501,35 грн. (1 897 501,35 грн. - 215 000,00 грн.).
За змістом ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Оскільки матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем зобов`язання зі сплати вартості поставленого газу за договором, а факт заборгованості відповідача належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 1 682 501,35 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Крім основного боргу позивач нарахував відповідачу пеню за прострочення зобов`язання в сумі 262 871,02 грн., інфляційні втрати в сумі 60 246,01 грн та 3% річних у сумі 33 935,83 грн.
Згідно з ч. 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.
У п. 7.2 договору сторони погодили, що у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно з пунктом 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Оскільки відповідач допустив прострочення виконання грошового зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитого природного газу у заявлений період, то позивач правомірно здійснив нарахування пені на заборгованість за вказаним договором.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафних санкцій, судом встановлено, що він здійснений арифметично правильно, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача 262 871,02 грн. пені підлягають задоволенню.
Також відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми.
Нарахування на суму боргу 3 % річних та інфляційних втрат відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18.
Перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, судом встановлено, що з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати в сумі 60 246,01 грн та 3% річних у сумі 33 935,83 грн., як заявлено позивачем.
За таких обставин позов ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" суд задовольняє у повному обсязі.
Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю. 
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджисервіс" (04071, Україна, місто Київ, вулиця Дегтярна, будинок 31, ідентифікаційний код 42085610) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, Україна, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1, ідентифікаційний код 42399676) основний борг у сумі 1 682 501 (один мільйон шістсот вісімдесят дві тисячі п`ятсот одна) грн. 35 коп., пеню у сумі 262 871 (двісті шістдесят дві тисячі вісімсот сімдесят одна) грн. 02 коп., інфляційні втрати у сумі 60 246 (шістдесят тисяч двісті сорок шість) грн. 01 коп., 3 % річних у сумі 33 935 (тридцять три тисячі дев`ятсот тридцять п`ять) грн. 83 коп., судовий збір у сумі 24 474 (двадцять чотири тисячі чотириста сімдесят чотири) грн. 65 коп.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25 травня 2026 року.

Суддя О.В. Котков