ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/313/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Хотенця П.В. 
при секретарі судового засідання Гаврильєві О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу 
за позовом 	Товариства з обмеженою відповідальністю "БОВІС ЛТД", м. Вінниця 	
до 	Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА", м. Златопіль, Харківська область 	
про 	стягнення 1169748,95 грн. 	
за участю представників сторін:
позивача – Аветісян Н.А., адвокат, ордер № 1377073 від 02.03.2026
відповідача - Ясинський О.І., директор, наказ № 84-К/тр від 05.09.2025 

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "БОВІС ЛТД", м. Вінниця звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА", м. Златопіль, Харківська область, в якій просить стягнути з відповідача 1169748,95 грн заборгованості за договорами поставки сільськогосподарської продукції № 230124 від 23 січня 2024 року та № 230425 від 23 квітня 2025 року. Також просить покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 04 лютого 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засіданні на 02 березня 2026 року о 13:20 годин.
Протокольною ухвалою суду від 02 березня 2026 року, на підставі статтей 177, 181, пункту 3 частини 2 статті 183, статті 232 Господарського процесуального кодексу України відкладено підготовчого засідання на 0 березня 2026 року о 13:30 годин. 
Протокольною ухвалою суду від 10 березня 2026 року, на підставі статтей 177, 181, пункту 3 частини 2 статті 183, статті 232 Господарського процесуального кодексу України відкладено підготовчого засідання на 30 березня 2026 року о 13:30 годин.
24 березня 2026 року через систему "Електронний суд", Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА" подано клопотання (вхідний № 6961) про поновлення процесуального строку на подання відзиву, яке суд приймає та долучає до матеріалів справи.
30 березня 2026 року через систему "Електронний суд", Товариством з обмеженою відповідальністю "БОВІС ЛТД" подано заперечення (вхідний № 7422) на клопотання відповідача про поновлення процесуального строку на подання відзиву. Суд приймає надані заперечення та долучає їх до матеріалів справи.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 30 березня 2026 року клопотання (вхідний № 6961 від 24 березня 2026 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА" про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву задоволено, поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА" строк на подання відзиву на позовну заяву, надано Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА" строк на подання відзиву на позовну заяву тривалістю 5 днів з дня постановлення цієї ухвали; продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, до 06 травня 2026 року та підготовче засідання відкладено на 16 квітня 2026 року о 15 годин.
30 березня 2026 року через систему "Електронний суд", Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА" подано відзив (вхідний № 7518) на позовну заяву, який суд приймає та долучає до матеріалів справи.
01 квітня 2026 року Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА" подано відзив (вхідний № 7693) на позовну заяву, який суд приймає та долучає до матеріалів справи.
07 квітня 2026 року через систему "Електронний суд", Товариством з обмеженою відповідальністю "БОВІС ЛТД" подано відповідь (вхідний № 8209) на відзив на позовну заяву, яку суд приймає та долучає до матеріалів справи.
13 квітня 2026 року Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА" подано заперечення (вхідний № 881) на відповідь на відзив на позовну заяву, які суд приймає та долучає до матеріалів справи.
Протокольною ухвалою суду від 16 квітня 2026 року, на підставі пункту 3 частини 2 статті 185, статті 232 Господарського процесуального кодексу України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12 травня 2026 року о 14 годин.
Протокольною ухвалою суду від 12 травня 2026 року на підставі частини 2 статті 216, статті 232 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву у судовому засіданні до 26 травня 2026 року о 14 годин.
13 травня 2026 року через систему "Електронний суд", Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА" подано клопотання (вхідний № 11584) про долучення доказів, яке суд задовольняє та долучає до матеріалів справи надані документи.
Представник позивача у судовому засіданні та у відповіді на відзив підтримує заявлені позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог не заперечує, просить надати розстрочку виконання рішення суду.
Представник позивача у судовому засіданні проти клопотання відповідача про надання відстрочки виконання рішення суду заперечує.
Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, вислухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
23 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "БОВІС ЛТД" (позивачем, постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА" (відповідачем, покупцем) було укладено договір поставки сільськогосподарської продукції № 230124.
Згідно пункту 1.1. договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, передати у власність покупцю, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти та оплатити таку сільськогосподарську продукцію: овес.
Відповідно до пункту 2.1. договору продукція за показниками безпеки має відповідати вимогам ДСТУ 4963-2008 "Овес. Технічні умови".
Згідно пункту 3.1 договору вартість та кількість відповідної партії продукції зазначається у видаткових накладних.
Відповідно до пункту 3.2 договору загальна вартість цього договору складає суму цін за всіма видатковими накладними (поставками), відповідно до яких покупець отримає продукцію протягом дії цього договору.
Згідно пункту 3.3. договору оплата за продукцію здійснюється в наступному порядку: 80% від суми відповідної партії продукції протягом 10 банківських днів з моменту отримання її покупцем; 20% від суми відповідної партії продукції після реєстрації податкової накладної в ЄРПН.
Відповідно до пункту 3.4. договору в будь-якому разі оплата продукції здійснюється виключно після надання документів, які підтверджують безпечність та якість продукції (протоколи за показниками безпеки) та реєстрації податкових накладних в ЄРПН.
Згідно пункту 6.1. договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором.
Як свідчать матеріали справи за договором поставки сільськогосподарської продукції № 230124 від 23 січня 2024 року поставлено вівса на суму 603501,60 грн, що підтверджується видатковою накладною № РН -0000068 від 10 листопада 2025 року на суму 403961,88 грн, товарно-транспортною накладною № 10/11/25-1 від 10 листопада 2025 року, податковою накладною № 70 від 10 листопада 2025 року, квитанцією про реєстрацію податкової накладної 01 грудня 2025 року, видатковою накладною № РН -0000071 від 19 листопада 2025 року на суму 199539,72 грн, товарно-транспортною накладною № 19/11/25-1 від19 листопада 2025 року, податковою накладною № 73 та квитанцією про реєстрацію податкової накладної 04 грудня 2025 року.
Позивач свої зобов`язання щодо поставки у повному обсязі виконав, жодних претензій від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА" не надходило.
Разом з тим, відповідач своє зобов`язання щодо оплати поставленої продукції не виконав.
Отже, момент сплати настав 01 грудня 2025 року для поставки вівса на суму 403961,88 грн та 04 грудня 2025 року на суму вівса 199539,72 грн.
23 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "БОВІС ЛТД" (позивачем, постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА" (відповідачем, покупцем) було укладено договір поставки сільськогосподарської продукції № 230425.
Відповідно до пункту 1.1. договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, передати у власність покупцю, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти та оплатити таку сільськогосподарську продукцію: ячмінь.
Згідно пункту 2.1. договору продукція за показниками безпеки має відповідати вимогам ДСТУ 3769-98 "Ячмінь фуражний - технічні умови".
Відповідно до пункту 3.1 договору вартість продукції становить 10,09 грн за 1 кг без ПДВ, ПДВ 14% - 1,41 грн.
Згідно пункту 3.2 договору кількість відповідної партії продукції зазначається у видаткових накладних.
Відповідно до пункту 3.3. договору загальна вартість цього договору складає суму цін за всіма видатковими накладними (поставками), відповідно до яких покупець отримає продукцію протягом дії цього договору.
Згідно пункту 3.4. договору оплата за продукцію здійснюється в наступному порядку: 86% від суми договору протягом 10 банківських днів з моменту отримання покупцем продукції; 14% від суми договору після реєстрації податкової накладної в ЄРПН та надання документів пов`язаних з поставкою продукції (видаткова накладна, товарно-транспортна накладна, протоколи за показниками безпеки)
Відповідно до пункту 3.5. договору в будь-якому разі оплата продукції здійснюється виключно після надання документів пов`язаних з поставкою продукції (видаткова накладна, товарно-транспортна накладна, протоколи за показниками безпеки), документів, які підтверджують безпечність та якість продукції (протоколи за показниками безпеки), реєстрації податкових накладних в ЄРНП.
Згідно пункту 6.1. договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором.
Як свідчать матеріали справи за договором поставки сільськогосподарської продукції №230425 від 23 квітня 2024 року поставлено ячменя на суму 794362,15 грн, що підтверджується видатковою накладною № РН -0000070 від 12 листопада 2025 року на суму 245394,12 грн, товарно-транспортною накладною № 12/11/25-1 від 12 листопада 2025 року, податковою накладною № 72 від 12 листопада 2025 року, квитанцією про реєстрацію податкової накладної 01 грудня 2025 року, видатковою накладною № РН -0000074 від 09 грудня 2025 року на суму 298437,75 грн, товарно-транспортною накладною № 09/12/25-1 від 09 грудня 2025 року, податковою накладною № 76, квитанцією про реєстрацію податкової накладної 31 грудня 2025 року, видатковою накладною РН – 0000075 від 16 грудня 2025 року на суму 250530,28 грн, товарно-транспортною накладною № 16/12/25-1 від 16 грудня 2025 року, податковою накладною № 77 та квитанцією про реєстрацію податкової накладної 16 січня 2026 року.
Позивач свої зобов`язання щодо поставки у повному обсязі виконав, жодних претензій від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА" не надходило.
Разом з тим, відповідач своє зобов`язання щодо оплати поставленої продукції не виконав.
Отже, момент сплати настав 01 грудня 2025 року для поставки ячменя на суму 245394,12 грн, 31 грудня 2025 року для поставки ячменя на суму 298437,75 грн та 16 січня 2026 року для поставки ячменя на суму 250530,28 грн.
Матеріали справи свідчать про те, що факт поставки та прийому товару відповідачем не заперечується, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА" використовує товар, будь-яких претензій до його якості та кількості не має. Крім того, відповідачем прийнято надану позивачем податкову накладну та включено до податкового кредиту суму ПДВ за даною господарською операцією.
Прийомка товару по якості та кількості відбувається відповідно до Інструкцій держарбітражу при раді міністрів СРСР від 25 квітня 1966 року п-7 та від 15 червня 1965 року № П-6, відповідно.
Відповідно до пункту 12 Інструкції П-6 та пункту 14 Інструкції П-7, у випадку відсутності технічного паспорту, сертифікатів, посвідчення якості і так далі в акті вказуються, які саме документи відсутні.
Проте, відповідачем відповідних актів про фактичну наявність продукції та про фактичну якість та комплектність отриманої продукції Товариству з обмеженою відповідальністю "БОВІС ЛТД" не надсилалось.
Поставлений товар був прийнятий Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА" без зауважень. 
Тобто, це свідчить про те, що поставлений позивачем товар був прийнятий відповідачем у власність, що було б неможливим за відсутністю повного комплекту супровідної документації, згідно відповідних пунктів договорів (пункти 3,4, 3.5, 3.6.)
Таким чином заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА" перед позивачем за договорами на поставку сільськогосподарської продукції станом на 16 січня 2026 року складає 1169748,95 грн.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Згідно статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.
Згідно статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).
Згідно частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару; договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.
Згідно статті 530 Цивільного кодексу України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статтей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.
Щодо клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА" про розстрочку виконання рішення, суд зазначає наступне.
Згідно частини 1 статті 239 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Відповідно до статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (частина 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України).
Системний аналіз чинного законодавства свідчить, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 86 вказаного Кодексу, і за наявності обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, господарський суд має право відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.
Особа, яка подала заяву про розстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у даній справі.
Із підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, порушує (може порушити) основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.
З аналізу наданого відповідачем відзиву вбачається визнання останнім позовних вимог, визнання факту наявності заборгованості та факту поставки, однак одночасно Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА" просить суд максимального розстрочення, оскільки 31 грудня 2025 року внаслідок влучання ворожого БпЛА "Shahed" відповідач втратив зерна та активів на суму майже 50000 000,00 грн. Стягнення всієї суми боргу одномоментно в таких умовах, на думку відповідача, зробить розрахунок з позивачем неможливим у принципі, оскільки призведе до повної зупинки діяльності.
Суд зазначає, що у той же час, доказів того, що фінансовий стан товариства є складним, що унеможливлює погашення боргу одним платежем, відповідачем не надано. Крім цього, відповідач не зазначає, на який період бажає розстрочення виконання, якими частинами здійснювати погашення.
Також, 28 листопада 2025 року Постановою №1541 Кабінет Міністрів України затвердив Порядок надання часткової компенсації вартості майна суб`єктів господарювання, знищеного чи пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації, а також часткової компенсації страхових премій за договорами страхування від воєнних ризиків ("Порядок"). Порядок набрав чинності 29 листопада 2025 року і застосовується з 1 січня 2026 року.
Згідно з Порядком бізнес зможе отримати компенсації двох видів, однією з яких є компенсація вартості майна суб`єктів господарювання, знищеного чи пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації
Компенсація передбачена за пошкодження/знищення майна внаслідок влучання ракет, безпілотних літальних апаратів, артилерійських снарядів та/або їх уламків, засобів протиповітряної оборони, засобів протиракетної оборони, пожежі, вибуху або ударної хвилі.
Компенсація надається лише за майно, що розташоване на територіях підвищеного ризику – Дніпропетровської, Донецької, Запорізької, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Сумської, Харківської, Херсонської та Чернігівської областей, крім територій тимчасово окупованих Російською Федерацією.
Для одного суб`єкта господарювання (разом із пов`язаними особами) граничний розмір компенсації за пошкодження/знищення майна становить 10000000,00 грн (але не більше за розмір фактичних збитків). Якщо суб`єкт господарювання вже отримував компенсацію або допомогу з державного чи місцевого бюджету, можлива сума компенсації відповідно зменшується.
Отримання компенсації за пошкоджене/знищене майно є добровільною процедурою та здійснюється на платній основі (внесок у розмірі 0,5 відсотка загальної суми ймовірного збитку за пошкоджене/знищене майно).
Таким чином, вищезазначене спростовує неможливість виконання відповідачем зобов`язань за договорами поставки.
Суд зазначає, що позивач і відповідач є самостійними суб`єктами господарювання, які несуть однакову економічну (матеріальну) відповідальність за свої дії та одинакові ризики; відтак, подальше фактичне ухилення відповідача від сплати належних сум може завдати істотної шкоди позивачу та подальше зволікання з виконання рішення суду суперечить як законним правам та інтересам позивача так і вимогам ГПК України, оскільки не враховує матеріальні інтереси позивача.
На підставі викладеного, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення.
Відповідно до статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на відповідача покладається судовий збір у розмірі 17546,24 грн.
На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 183, 194, 195, 196, 201, 208-210, 217, 218, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд  

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА" (64107, Харківська область, Лозівський район, м. Златопіль, вул. Учительська, буд. 1А, код ЄДРПОУ 30150670) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БОВІС ЛТД" (21000, м. Вінниця, вул. М. Оводова, буд 22, код ЄДРПОУ 42779699) 1169748,95 грн заборгованості за договорами поставки сільськогосподарської продукції № 230124 від 23 січня 2024 року та № 230425 від 23 квітня 2025 року та 17546,24 грн судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА" про розстрочку виконання рішення суду відмовити.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "05" червня 2026 р. 

Суддя		П.В. Хотенець