Справа № 615/630/26
Провадження № 2/615/459/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2026 року          м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді – Токмакової А.П.,
секретар судового засідання – Клименко Н.В., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду міста Валки Харківської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

31.03.2026 представник позивача Сердійчук Я. звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №Z64.22087.005610872 від 20.08.2019 в розмірі 25821,19 грн., судовий збір – 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу – 13000 грн.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 20.08.2019 між АТ «Ідея Банк» та відповідачем укладено договір №Z64.22087.005610872. Кредитор належним чином та в повному обсязі виконав свої зобов`язання за кредитним договором.
11.12.2025 укладено договір №11-12/25, за яким АТ «Ідея Банк» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №Z64.22087.005610872.
Загальний розмір заборгованості станом на день формування позовної заяви становить 25821.19 грн, з яких: за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 14685.31 грн.; за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 2754.21 грн.; за комісіями – 8381.67 грн.
Станом на дату подання позовної заяви відповідач, всупереч умовам кредитного договору та взятим на себе договірним зобов`язанням, не здійснив повернення отриманих кредитних коштів у строки, визначені договором і графіком щомісячних платежів, а також не сплатив у повному обсязі нараховані відповідно до узгоджених умов договору платежі, у тому числі, але не виключно, проценти за користування кредитом, що свідчить про невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань та є порушенням умов кредитного договору, що стало підставою для звернення позивача до суду з метою захисту своїх прав та законних інтересів. 
Після виконання вимог ст.187 ЦПК України, на підставі ухвали суду від 13.04.2026 відкрито провадження у цивільній справі. З урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд проведено в порядку спрощеного позовного провадження. 
До відкриття провадження у справі, 06.04.2026 відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог через необґрунтованість фактичними обставинами та чинним законодавством України. Вважає, що в позовній заяві відсутні посилання на факти повернення кредиту АТ «Ідея Банк», в тому числі дата та розмір повернення. Строк дії кредитної картки, виданої банком, закінчився 20.08.2022. Посилаючись на п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, вимога сплатити 13000 грн. за підготовку позовної заяви зі зразка з комп`ютера правниками за 10 хв., на думку відповідача, безпідставна.
21.04.2026 представник позивача подав відповідь на відзив, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Вказав, що відповідач добровільно здійснювала платежі на погашення як тіла кредиту, так і нарахованих відсотків та комісії, що свідчить про визнання особою свого боргу. Згідно виписки відповідачем здійснено останній платіж в рахунок погашення кредитної заборгованості 21.12.2020. Оскільки надалі відповідач припинила внесення платежів на погашення кредитної заборгованості згідно графіку платежів, вказаного в п.5 додатку №1 до договору, в подальшому нарахування відсотків здійснювалося за відсотковою ставкою 15%. 
Зауважив, що позивачем, який набув право вимоги до відповідача за договором факторингу, не здійснювалось жодних нарахувань за договором кредиту та страхування №Z64.22087.005610872 від 20.08.2019.
Оскільки відповідач деякий час виконувала умови договору без зауважень, її подальші заперечення щодо змісту цих умов суперечать принципу добросовісності. Послідовна сплата коштів є фактичним підтвердженням чинності договору в повному обсязі. Виконання обов`язків з оплати тіла, відсотків та комісії є беззаперечним доказом погодження відповідача з усіма умовами кредитного договору, включно з термінами та порядком нарахування відсотків.
Банківська картка є лише технічним засобом (інструментом) доступу до банківського рахунку. Закінчення строку її дії не означає закриття самого рахунку або припинення дії кредитного договору, на підставі якого було видано кошти. Неможливість використання конкретної картки для зняття готівки або розрахунків не звільняє боржника від обов`язку вносити кошти через касу банку, термінали самообслуговування або за реквізитами рахунку. Закінчення строку дії платіжної картки не припиняє правовідносини за кредитним договором і не звільняє відповідача від обов`язку повернути заборгованість за кредитним договором.
Звернув увагу, що всі нарахування за договором кредиту та страхування №Z64.22087.005610872 від 20.08.2019 здійснювалися до введення в дію воєнного стану, штрафи та пеня не нараховувалися, тому застосування п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України є безпідставним.
Вказав, що на противагу наданим позивачем доказам, які підтверджують зазначені обставини та обґрунтовують заявлені позовні вимоги, відповідачем не долучено жодного належного, допустимого та достовірного доказу на спростування розміру заборгованості. 
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Заперечення відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Отже, такі твердження є припущеннями. 
Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку сторони не скористалися. 
20.04.2026 відповідач надала клопотання, в якому просить провести судовий розгляд справи в порядку загального позовного провадження за участю сторін, оскільки у неї є питання щодо обґрунтованості позовної заяви через відсутність витягів з банківського рахунку, як доказу неповернення кредиту. Вважає, що у спрощеному порядку буде позбавлена можливості задавати питання позивачу, отримувати пояснення та відповіді для встановлення фактичного стану кредитних відносин. 
Разом з тим, відповідачем не наведено підстав для розгляду справи в загальному позовному провадженні, перелік яких міститься в ст.274 ЦПК України, що позбавляє суд можливості вирішити питання про необхідність такого розгляду. 
Враховуючи вимоги ч.6 ст.279 ЦПК України, в задоволенні клопотання слід відмовити за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлено. 
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 20.08.2019 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту та страхування №Z64.22087.005610872, додатком №1 до якого є паспорт споживчого кредиту, якому визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, а саме: тип кредиту – споживчий кредит; мета отримання кредиту – споживчі цілі; сума/ліміт кредиту – 30702 грн.; спосіб та строк надання кредиту – безготівковий; строк кредитування – 24 місяці. Процентна ставка – 15% річних, тип процентної ставки – змінювана. Платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладення договору: відкриття пакету послуг – 100 грн.; плата за обслуговування кредитної заборгованості – 2,30% щомісячно від початкової суми кредиту; загальні витрати за кредитом – 52748,24 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом – 52748,24 грн.; реальна річна процентна ставка – 109.2983246%. Відповідач підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування. 
Із меморіального ордеру №6124196 від 20.08.2019, АТ «Ідея Банк» на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 перераховано грошові кошти в сумі 30702 грн., призначення платежу: видача кредиту згідно кредитного договору Z64.22087.005610872 від 20.08.2019.
11.12.2025 укладено договір №11-12/25, за яким АТ «Ідея Банк» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №Z64.22087.005610872.
Згідно довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором Z64.22087.005610872 від 20.08.2019, станом на 11.12.2025 загальний розмір заборгованості становить 25821.19 грн, з яких: за основним боргом – 14685.31 грн.; за нарахованими та несплаченими відсотками – 2754.21 грн.; за нарахованими та несплаченими комісіями – 8381.67 грн.
Доказів, які б свідчили про невірний розрахунок та наявність підстав для звільнення відповідача від виконання зобов`язань, суду не надано.
За змістом ст.525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.
У відповідності до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За положеннями ст.627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. 
За п.10 ч.1 ст.12 цього Закону, у кредитному договорі обов`язково визначається порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися). 
Ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. 
Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. 
При умові, що відповідач за будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, таке виконання було б належним відповідно до вимог ст.516 ЦК України.
Відповідно до ч.1,3 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). 
Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та комісії в порядку, визначеному цим договором. 
Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. 
Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконує, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
За ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу.
Враховуючи, що судові витрати зі сплати судового збору документально підтверджені, за вимогами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі задоволених позовних вимог.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ст.137 ЦПК України).
Ч.2,3 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно із ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Із наданих представником позивача доказів, 02.07.2024 між ТОВ «Факторинг Партнерс» та АО «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги №02-07/2024. Згідно витягу з акту №29 про надання юридичної допомоги від 27.02.2026, АО «Лігал Ассістанс» надано ТОВ «Факторинг Партнерс» юридичну допомогу на суму 13000 грн. 
Слід відзначити, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені (постанова ВП ВС від 27.06.2018 у справі №826/1216/16).
Отже, понесені позивачем судові витрати у справі відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, як документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.263-265,280 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитним договором №Z64.22087.005610872 від 20.08.2019 в розмірі 25821,19 грн., судовий збір – 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу – 13000 грн.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 14.05.2026.

Суддя          А.П. Токмакова