Справа № 645/4180/26
Провадження № 2/645/3029/26 
РІШЕННЯ
іменем України
17 червня 2026 р.   м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі
головуючого - судді Федорова О.В.
за участю секретаря судового засідання Карпунець Д.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Немишлянського районного суду міста Харкова цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом:
ОСОБА_1 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС"
треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович,
приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович 
про визнання виконавчого нотаріусу таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила суд визнати виконавчий напис, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем зареєстрованим № 125171 від 09.06.2021 року, таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування позову зазначено, що 09.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., було вчинено виконавчий напис № 125171 про звернення стягнення із ОСОБА_1 , яка є Боржником за кредитним договором № CCNG-630515819 від 23.11.2016 року, укладеним з АТ "Альфа-Банк", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору факторингу №01-23-02/21 від 23.02.2021 року є ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС". Сума заборгованості становить 10787,86 гривень, що складається з наступного:7158,57 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3579,29 грн. заборгованість за штрафними санкціями; 50,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису. На підставі цього виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. відкрито виконавче провадження № 67486299 з його примусового виконання про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором у сумі 10787,86 грн. З виконавчим написом позивачка не погоджується, вважає, що відсутні докази, які підтверджують факт безспірності заборгованості та наявність нотаріально посвідченого кредитного договору, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 13.05.2026 року відкрито провадження в даній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та задоволено клопотання сторони позивача про витребування документів.
Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду.
Позивачка та її уповноважений представник в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява уповноваженого представника позивача адвоката Зечепіло З.Я. про розгляд справи без участі, в якій вона просила суд проводити судове засідання без участі сторони позивача та позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. 15.05.2026 року від директора ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" Наваренка В.Г. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він визнав позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника відповідача, у зв`язку із визнання позову повернути позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а також просив зменшити витрати на правову допомогу.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Треті особи приватний нотаріус КМНО Остапенко Є.М. та приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином в порядкуст. 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв та клопотань від третіх осіб не надходило.
У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем письмові докази, суд встановив наступне.
З матеріалів справи вбачається, що виконавчий напис № 125171 вчинено 09.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про звернення стягнення з громадянки України, якою є ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: невідомо, місце роботи: невідомо, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС", місцезнаходження: 03035, м. Київ, Солом`янська площа, буд. 2, код платника податків згідно з ЄДРПОУ 40340222, реквізити IBAN НОМЕР_2 відкритий у ПАТ АБ «Укргазбанк», якому ТОВ ”ФК ФОРТ", код платника податків згідно з ЄДРПОУ 42725156, відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 01-23-02/21 від 23 (двадцять третього) лютого 2021 року, якому АТ ’’Альфа-Банк”, код платника податків згідно з ЄДРПОУ 23494714, на підставі Договору факторингу № 1 від 22 (двадцять другого) лютого 2021 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором № CCNG-630515819 від 23 (двадцять третього) листопада 2016 року, укладеного між АТ "Альфа-Банк" та ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС" за період з 23.02.2021 року по 03.06.2021 року включно, суму у розмірі: 7158,57 грн. заборгованість за тілом кредиту; З579,29 грн. заборгованість за штрафними санкціями; 50,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 10 787,86 грн.
На підставі цього виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. відкрито виконавче провадження № 67486299 з його примусового виконання про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором у сумі 10787,86 грн.
Сторона позивача зазначає, що вищевказаний вказаний виконавчий напис вчинений з порушенням діючого законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню.
Відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно частини першої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Так, згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів.
Відповідно до положень цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595).
Згідно з підпункту 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ вищевказаного Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
За п. 1.1. даної Глави для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.
Відповідно до п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, якою керувався нотаріус.
Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.
За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника.
Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.
До суду не подано доказів надання нотаріусу нотаріально посвідченого договору для вчинення оспорюваного виконавчого напису, та оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 09.06.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.
На підставі викладеного позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріусу підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Стороною позивача надано до матеріалів справи квитанцію №885-RZLB-S7B7 від 07.05.2026 року про сплату судового збору в розмірі 1331,20 грн.
Таким чином, 50 відсотків суми судового збору за вимогами ч. 1 ст. 142 ЦПК України, враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, необхідно повернути позивачці з державного бюджету України.
Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертиз.
Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з ч.1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.
Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (частина 2 статті 137 ЦПК України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (частина 3 статті 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137 ЦПК України).
У разі недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 137 ЦПК України).
В позовній заяві позивач також просив стягнути з відповідача, крім судового збору, 5331,20 грн. витрат на професійну правничу допомогу, надавши відповідні докази таких витрат, зокрема: Витяг з Договору №23/46885 від 14.04.2026 року про надання адвокатських послуг, Додаток №1 №23/46885 від 14.04.2026 року про надання адвокатських послуг, платіжну інструкцією №2.6193897.1 від 15.04.2026 на суму 4000,00 грн /а.с. 33/.
Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, враховуючи заяву представника відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15.
При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною.
Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з ТОВ «ЕЛІТ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 понесені у даній справі витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в розмірі 2000,00 грн.
Керуючись ст.ст.12,13, 81,133,141,158, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ ФІНАНС», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович про визнання виконавчого нотаріусу таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Визнати виконавчий напис, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем зареєстрованим № 125171 від 09.06.2021 року, таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 витрат по сплаті судового збору в розмірі 665,50 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі
Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 665,60 грн. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Учасники справи:
позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ ФІНАНС», ЄДРПОУ 40340222, місцезнаходження: м. Київ, пл. Солом`янська, 2;
третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місцезнаходження: м. Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5;
третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович, місцезнаходження: м. Харків, пров. Поштовий, 5.
Повне рішення складено та підписано без проголошення 17.06.2026 року.

Суддя О.В. Федорова