Справа № 279/2429/26 провадження №3/279/731/26
П О С Т А Н О В А    

11 травня 2026 року

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Волкова Н.Я., розглянувши справу про адміністративне правопрушення відносно  ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає:    АДРЕСА_1  , військовий квиток НОМЕР_1 ,  за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
В С Т А Н О В И В :

Згідно направленого на розгляд суду протоколу, ОСОБА_1 30.03.2026 року о 22-54 год. в м.Коростень, вул.С.Кемського,1 керував транспортним засобом - автомобілем " Nissan Pathfinder" д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, зіниці, які не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці на місці зупинки у встановленому законом порядку, відмовився від проходження освідування на стан наркотичного сп`яніння у лікарня нарколога в ЦМЛ м.Коростень, чим порушив п.2.5 ПДР -відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алк., нарк чи ін. сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів, та вчинив правопорушення, передбачене ст.130,ч.1 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. 
Захисник Юревич І.В. просив провадження у справі за ст.130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі ст.247 ч.1 КУпАП, оскільки в матеріалах справи на відео зафіксовано порушення розділу 2 частини 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», оскільки ознаки наркотичного сп`яніння фактично не встановлював. На відео зафіксовано, що поліцейський повідомляє про те, що «очі водія не реагують на світло», а в рапорті інспектора СРПП Коростенського РУП Хлановського Миколи та протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що у водія звужені зіниці та поведінка не відповідає обстановці. Однак жодних перевірок звуження чи розширення зіниць не проводилось.
Крім того, відсутні підстави причини зупинки, оскільки з матеріалів вбачається, що підставою зупинки був той факт, що водій без ближнього світла фар, однак даний факт не зафіксовано належним чином. 
Крім того, порядок застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів, регулюється Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року (далі Інструкція №1026).
Засобами, що мають функції відеозапису та використовуються працівниками поліції під час виконання ними своїх повноважень, є портативний відеореєстратор, який має відображати дату та час, а відеозйомка має вестися безперервно до її завершення, примусове виключення відеореєстраторів заборонено. Однак відеозаписи з нагрудних камер поліцейських були виключенні в момент розгляду справи, відповідно відсутня необхідна інформація, притаманна для відеофайлів, знятих на портативні відеореєстратори працівників поліції під час розгляду адміністративних матеріалів.Таким чином не була дотримана процедура складання протоколу та направлення водія для проходження огляду.
Крім того, при перегляді відеофайлу не виявлено у водія ознак того, що його зіниці не реагують на світло та поведінка водія не відповідає обстановці. Отже, вказаний доказ не містить даних про те, що ОСОБА_1 мав ознаки сп`яніння. 
Дослідивши додані до протоколу докази, судом встановлено наступне:
Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно із ч.1 ст.7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Виходячи з вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до диспозиції ст.130 ч.1 КУпАП відповідальність за вказаною нормою закону настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у формі: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння.
Пленум Верховного Суду України у п.27 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14 (з наступними змінами) роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.
На долученому до протоколу серії ЕПР1 №628169 відеозаписі від 30.03.2026 року зафіксовано, що на автозаправній станції стоїть автомобіль ОСОБА_1 , працівники поліції повідомляють, що останній під час руху не увімкнув ближнє світло фар, ОСОБА_1 пояснює, що він не міг їхати без світла, а на зустріч їхав автомобіль і у нього не було увімкнено світло, після чого просять пред`явити посвідчення водія та запитують ОСОБА_1 , чи не вживавав наркотичні засоби та пропонують пройти освідування на стан наркотичного сп`яніння в лікарні. ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування на стан наркотичного сп`яніння та пояснив, що нічого забороненого не вживає. При цьому, водій намагався з`ясувати, що є підставою його зупинки та які ознаки сп`яніння він має. На що працівник поліції відповів, що він має ознаки наркотичного сп`яніння, а саме, зіниці не реагують на світло. Працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 , що він позбавлений права керування, ОСОБА_1 не заперечив, та пояснив, що не може здати іспити, щоб отримати посвідчення водія, оскільки є військовослужбовцем.   При цьому, поведінка водія була звичайною, адекватною, спілкування носило продуктивний характер, логічно пояснював свою позицію, був спокійний, коректний та врівноважений, ознак, які б свідчили про перебування в нетверезому стані, не проявляв. Отже, вказаний доказ не містить даних про те, що ОСОБА_1 мав ознаки будь-якого сп`яніння. При цьому, відповідно до положень ст.266 КУпАП ОСОБА_1 не була забезпечена можливість проходження освідування на місці зупинки. Початкова пропозиція пройти освідування була висловлена без повідмолення про наявність у водія явних ознак сп`яніння, фактично носила превентивний характер (на всяк випадок).
За таких обставин, висновок про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння при наявності явних ознак перебування в такому стані, що є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст.130 КУпАП, неможливий.
Згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (п.161 рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»; п.65 рішення від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України», заява №39598/03). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. «Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Враховуючи, що матеріали справи не містять належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, провадження підлягає закриттю на підставі ст.247 п.1 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.36, 130, 247, 263, 264 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В : 

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області.

Суддя