Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/268/26
Номер провадження2-о/711/61/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого - судді Кондрацької Н.М.
при секретарі Мелещенко О.В.
за участю представника заявника адвоката Демиденко В.М., Горстка Я.В.
заявника ОСОБА_1 
представника заінтересованої особи адвоката Коробкової Г.О.
заінтересованої особи ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Демиденко Мирослави Валеріївни, заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин, -

встановив:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявник зазначає, що існують розбіжності у написанні прізвища батька і сина, що у подальшому унеможливить успадкувати майно. Так, відповідно до паспорту громадянина України заявник є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до свідоцтва про народження батька заявника, серія НОМЕР_1 від 11.12.1967 на російській мові прізвище зазначено ОСОБА_3 . У зв`язку з такими розбіжностями виникли ускладнення у доведенні того, що ОСОБА_2 є його батьком. Родинні відносини підтверджуються також свідоцтвом про народження заявника.
Ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 13.01. 2026 відкрито провадження у справі.
Заявник та його представник підтримали заяву, з підстав, зазначених у позові та просили задоволити. Повідомили, що усно звертались до органів РАЦС, однак їм порекомендували звернутись до суду. Крім того, повідомили, що зміна у паспорті однієї літери у прізвищі ОСОБА_2 або ОСОБА_1 чи заміна паспорту, призведе до необхідності зміни ряду документів одного чи іншого. Адвокат Демиденко М.В. повідомила, що наміру призначати судову генетичну експертизу не мають.
Заінтересована особа ОСОБА_2 та його представник підтримали подану заяву у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні правовідносини.
Судом установлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , облікований паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 від 21.04.2009.
Як вбачається із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 05.03.2026, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 23.11.1991 уклали шлюб.
Відповідно до свідоцтва про народження (серія НОМЕР_3 від 30.03.1993) ОСОБА_1 батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .
Також відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 05.03.2026 батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Заявником зазначений ОСОБА_2 , актовий запис підписаний батьком.
У паперовій копії акту про народження № 624 від 30.03.1993 зазначається про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьками дитини зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .
Відповідно до свідоцтва про народження (серія НОМЕР_1 від 11.12.1967) мовою оригіналу (російська мова) зазначено про народження « ОСОБА_7 » дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 05.03.2026 батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Згідно відповіді Центрально-південного міжрегіонального Управління державної міграційної служби від 19.03.2023, у період з 1991 року по 2002 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був документований паспортом колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_4 , виданим 15.12.1984 року Придніпровський райвиконкомом, відповідно до паперової копії заяви прізвище значиться « ОСОБА_3 » (російською мовою). Також зазначається, що 27.09.2002 Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_5 у зв`язку з обміном паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 серії НОМЕР_4 . Так, відповідно до копії заяви від 27.09.2002 прізвище українською мовою зазначено « ОСОБА_3 ». У даному документі зазначається, що ОСОБА_2 має сина ОСОБА_1 .
Відповідно до паперової копії заяви про видачу паспорта громадянина України серії НОМЕР_6 , виданого 30.12.2003, у зв`язку з крадіжкою паспорта НОМЕР_5 від 27.09.2002, паспорт виданий ОСОБА_2 . У даному документі зазначається, що ОСОБА_2 має сина ОСОБА_1 .
Наразі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , облікований паспортом громадянина України серії НОМЕР_6 від 30.12.2003.
Таким чином, існують розбіжності у написанні українською мовою прізвища заінтересованої особи у справі ОСОБА_2 та заявника ОСОБА_1 .
Однак, прізвище заявника ОСОБА_1 у документах, які містяться у матеріалах цивільної справи, зазначається однаково, прізвище його батька указане - « ОСОБА_3 », як в свідоцтві про народження, так і в актовому записі про народження.
Підсумовуючи варто зазначити, що відповідно до свідоцтва про народження та паспорту громадянина колишнього СРСР зразка 1974 серії НОМЕР_4 прізвище ОСОБА_2 значилось, як « ОСОБА_3 », як мовою оригіналу та і в перекладі (літ. «і» в українській мові транслітерується російською «и» і навпаки). Однак, вже під час обміну паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 уповноважені особи Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області здійснили переклад та написання прізвища « ОСОБА_3 », яка « ОСОБА_3 ». Також, реєстратором Відділу реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції 02.04.2010 здійснено реєстрацію в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження актового запису № 2170 про народження ОСОБА_2 , 1967 року народження, хоча відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 11.12.1967 мовою оригіналу (російська мова) зазначено « ОСОБА_7 ».
Варто зауважити, що у заявах від 27.09.2002 та від 30.12.2003 на видачу паспортів сином заінтересованої особи значиться ОСОБА_1 .
Отже, заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 формально юридично вважаються сторонніми особами.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Згідно зі ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.
У справах даної категорії, разом із заявою про встановлення факту родинних відносин заявник повинен подати суду також відмову органу, що видав документ про внесення виправлень у документи, що підтверджують родинні відносини.
Верховний Суд України в листі 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначає, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). При цьому до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.
Пункт 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, яким визначається можливість встановлення факту родинних відносин між фізичними особами в судовому порядку, в сукупності з висновками Верховного Суду України в листі 01.01.2012, вказує на те, що встановлення такого факту в судовому порядку можливо за умови смерті особи, з якою заявник бажає встановити факт родинних відносин.
Разом з тим, підтвердження родинних відносин між живими фізичними особами здійснюється іншим шляхом, в залежності від обставин, зокрема можливо шляхом звернення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про внесення змін до актового запису про народження або до органу міграційної служби для одержання нового паспортного документу, оскільки за життя будь-який громадянин не позбавлений права уточнити правильність написання свого прізвища.
Звертаючись до суду з цією заявою заявник просить встановити факт, що ОСОБА_2 є його батьком.
На час звернення заявника до суду заявник та заінтересована особа є живими.
Як слідує із поданої заяви, невідповідність у написанні прізвищ заявника та заінтересованої особи пов`язана із неправильним написанням прізвища під час оформлення паспортного документа громадянина України саме заінтересованою особою.
Водночас заявником чи заінтересованою особою не надано доказів його звернення до відповідного органу РАЦС для виправлення такої невідповідності та отримання нового паспортного документу, як і не надано відмови такого органу у внесенні виправлень.
Отже, заявником не доведено неможливості встановлення факту родинних відносин в позасудовому порядку зокрема шляхом внесення відповідних виправлень до особистих документів.
Суд не може підміняти державний орган, приймаючи рішення, та вирішувати питання, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12 травня 2021 року у справі № 491/399/19.
При цьому посилання заявника та його представника на неможливість виправлення розбіжності у написанні прізвищ, шляхом отримання нового паспортного документа, оскільки інші документи складені на прізвища « ОСОБА_3 » або « ОСОБА_3 » відповідно і в подальшому це потягне зміну інших наявних у них документів, не є підставою для задоволення заяви.
Крім того, посилаючись на неможливість у подальшому успадкувати майно, заявником будь-яких доказів, зокрема відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, у підтвердження цього не надано.
Водночас встановлення факту родинних відносин не впливає на можливість укладення між заявником та заінтересованою особою договору дарування нерухомого майна, а така підстава як звільнення від оподаткування, передбачена положеннями Податкового кодексу України при отриманні подарунку від члена сім`ї першого ступеня споріднення не може бути безумовною підставою для встановлення факту родинних відносин судом.
Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 04 серпня 2022 року у справі № 752/21394/21, від 26 січня 2022 року у справі № 282/976/20 (провадження № 61-6131св21).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення зави.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 76, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 268, 293, 315, 316, 319 ЦПК України, суд

Вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Демиденко Мирослави Валеріївни, заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин, - залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.
Повний текст рішення складено 29.05.2026.

Головуючий:	  	Н.  М.  Кондрацька