Київський районний суд м. Полтави 

Справа № 552/9135/25 
Провадження №2/552/694/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2026 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого   - судді Самсонової О.А.,
секретар судового засідання – Хрипунова Т.В.,
учасники справи та їхні представники:
позивач – ОСОБА_1 ,
представник позивача – адвокат Рясний Владислав Денисович,
відповідач –  Приватне акціонерне товариство «Полтавське хлібоприймальне підприємство»,
представник відповідача – Хорішко Оксана Миколаївна,
третя особа – Управління майном комунальної власності міста,
третя особа – Фонд державного майна України,

розглянувши цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Полтавське хлібоприймальне підприємство» про визнання права користування житловим приміщенням на законних підставах, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Полтавське хлібоприймальне підприємство» про визнання права користування житловим приміщенням на законних підставах.
В позовній заяві зазначила, що вона з 31.01.1996 року зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Вселення у дане житлове приміщення було здійснено з дозволу ПАТ «Полтавське хлібоприймальне підприємство» з підстав, передбачених п. 17 Примірного положення про гуртожитки затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року № 208 (яке було чинним на час вселення позивача до гуртожитку і реєстрації в гуртожитку), як дружина ОСОБА_2 , який був чоловіком позивача.
ОСОБА_2 , був працевлаштований в ПАТ «Полтавське хлібоприймальне підприємство», та йому було надано службове житло у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 .
В подальшому, шлюб між позивачем та ОСОБА_2 , було розірвано та позивач продовжила проживати у вказаній вище кімнаті, сплачувати житлово-комунальні послуги та несла всі необхідні витрати з утримання кімнати за номером АДРЕСА_2 .
Згідно довідки №129439 від 22.09.2025, яку було видано ПАТ «Полтавське хлібоприймальне підприємство», ОСОБА_1 , зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 
Підставою вселення позивача був відповідний ордер, який у жодної із сторін, не зберігся.
До спірної кімнати позивач вселилась на законних підставах, оскільки у випадку безпідставного вселення реєстрація її місця проживання за вказаною адресою була б неможлива.
Вказана вище кімната є постійною зареєстрованою адресою позивача та єдиним місцем її проживання.
Позивач має право на приватизацію займаного ними приміщення. ордер, який підтверджує користування нею житловим приміщенням на законних підставах, не зберігся.
Однак існують перешкоди в реалізації її права на приватизацію жилого приміщення у гуртожитку, що викликані відсутністю оригіналу або належним чином засвідченої копії ордеру на вселення.
Тому позивач просила суд визнати за нею право користування кімнатою за адресою: АДРЕСА_1 на законних підставах.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 28 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач Приватне акціонерне товариство «Полтавське хлібоприймальне підприємство» відзив на позов, у якому позовні вимоги визнав (а.с. 51).
У відзиві зазначив, що ОСОБА_1 з 31.01.1996 зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить запис реєстрації зазначений в Домовій книзі для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у буд. АДРЕСА_3 . 
На підставі ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України відповідач повністю визнає позовні вимоги та в задоволенні позовних вимог у справі №552/9135/25 за цивільним позовом ОСОБА_1 до ПрАТ “Полтавське хлібоприймальне підприємство” про визнання права на користування житловим приміщенням на законних підставах, за адресою: АДРЕСА_1 не заперечує.
Третя особа Управління майном комунальної власності міста надала письмові пояснення, у яких зазначило, що при розгляді справи посилається на розсуд суду (а.с.58-60).
Також зазначила, що ОСОБА_1 зареєстрована у гуртожитку по АДРЕСА_3 з 31 січня 1996 року без зазначення номеру кімнати.
Ордер, що став підставою для вселення в кімнату. АДРЕСА_2 , у Позивача та її колишнього чоловіка ОСОБА_2 не зберігся. 
09 травня 2025 року Позивач звернулася до Управління майном комунальної власності міста щодо можливості приватизації кімнати АДРЕСА_2 .
Листом від 23 травня 2025 року № 01-05-01.1-12/320-264 Управління майном комунальної власності міста повідомило ОСОБА_1 , що наразі розпочата процедура прийняття у комунальну власність гуртожитку по АДРЕСА_3 , але станом на цей час вона не завершена.
23 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавської міської ради стосовно видачі їй ордеру та договору найму на кімнату АДРЕСА_2 . 
Зазначений лист, за дорученням Полтавської міської ради, був розглянутий Управлінням майном комунальної власності міста. 
Листом від 01 вересня 2025 року № 01-05-01.1-07/3-31/30 управління повідомило ОСОБА_1 , що рішенням п`ятдесят третьої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання від 26.04.2024 «Про прийняття у комунальну власність Полтавської міської територіальної громади гуртожитку по АДРЕСА_3 » було вирішено прийняти гуртожиток у комунальну власність Полтавської міської територіальної громади. Згідно з пунктом 2 цього рішення комісії з питань приймання відомчого житлового фонду в комунальну власність Полтавської міської територіальної громади було доручено визначити технічний стан гуртожитку. відповідно до правил оцінки фізичного зносу житлових будинків, затверджених Держжитлокомунгоспом з оформленням акту приймання-передачі гуртожитку в установленому порядку. Згодом питання щодо прийняття гуртожитку по АДРЕСА_3 в комунальну власність Полтавської міської територіальної громади неодноразово розглядалось на засіданні комісії з питань приймання відомчого житлового фонду в комунальну власність Полтавської міської територіальної громади. Та наразі акти приймання-передачі гуртожитку не підписано, а гуртожиток не прийнято до комунальної власності Полтавської міської територіальної громади. 
Також ОСОБА_1 проінформовано, що органи місцевого самоврядування, після прийняття гуртожитку у комунальну власність міста, приймають рішення про надання жилої площі в гуртожитку з укладенням договору найму жилого приміщення в гуртожитку мешканцям таких гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, та видають їм спеціальні ордери на право вселення на відповідну жилу площу в гуртожитку (пункти 2-1 частини 1 статті 18 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»).
Наразі право власності на гуртожиток по АДРЕСА_3 зареєстровано за Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Полтавській області (код ЄДРПОУ 22527015).
Враховуючи вищевказане, керуючись ст. 18 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», ст.ст. 2, 53, 181 ЦПК України, при розгляді цивільної справи № 552/9135/25 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Полтавське хлібоприймальне підприємство», Управління майном комунальної власності міста покладається на розсуд суду з врахуванням викладеного у відзиві.

Ухвалою суду від 20 січня 2026 року до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача залучено Фонд державного майна України (а.с.76).

Інші клопотання, заяви по суті справи та пояснення сторони суду не подавали.
Позивач ОСОБА_1 та її представник Рясний В.Д. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Просили позов задовольнити. При цьому посилались на обставини, викладені у позовній заяві.
Представник відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. 
Представник третьої особи Управління майном комунальної власності міста в судове засідання також не з`явився. В тексті письмових пояснень просив справу розглянути справу за його відсутності.
Третя особа Фонд державного майна України в судове засідання свого представника не направив.
Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились.
Суд, заслухавши позивача та її представника, дослідивши докази у справі, приходить до наступних висновків. 
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 31.01.1996 року, зареєстрована та фактично проживає зараз за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить запис реєстрації в Домовій книзі для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у будинку АДРЕСА_3 .
Вказана обставина підтверджується листом Приватного акціонерного товариства «Полтавське хлібоприймальне підприємство» від 05.06.2025 р. за №121348 (а.с. 15).
Вселення у дане житлове приміщення було здійснено з дозволу ПАТ «Полтавське хлібоприймальне підприємство» з підстав, передбачених п. 17 Примірного положення про гуртожитки затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року № 208 (яке було чинним на час вселення позивача до гуртожитку і реєстрації в гуртожитку), як дружина ОСОБА_2 , який був чоловіком позивача (а.с. 16-17).
ОСОБА_2 , був працевлаштований в ПАТ «Полтавське хлібоприймальне підприємство», та йому було надано службове житло у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 .
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано 22 грудня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_1 від 22 грудня 2004 року (а.с. 18).
Після розірвання шлюбу позивач продовжила проживати у вказаній вище кімнаті, сплачувати житлово-комунальні послуги та несла всі необхідні витрати з утримання кімнати за номером АДРЕСА_2 .
Вказані обставини також підтверджуються листом ПАТ «Полтавське хлібоприймальне підприємство» №129438 та випискою із домовою книги, згідно з якими, в кімнаті АДРЕСА_2 , проживає ОСОБА_1 (а.с. 19-20).
Як підтверджується листом ПАТ «Полтавське хлібоприймальне підприємство» №129439 від 22.09.2025, ОСОБА_1 з 31.01.1996 зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить запис реєстрації в Домовій книзі для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у будинку АДРЕСА_3 (а.с. 21).
Також вказаним листом відповідач повідомив, що копію ордеру надати можливості немає, оскільки оригінал ордеру знаходиться у позивача з моменту вселення у кімнату гуртожитку.
Позивач же зазначила, що у неї ордер не зберігся.
Як підтверджується листом ПАТ «Полтавське хлібоприймальне підприємство» №122534 від 20.06.2025, у ОСОБА_1 відсутня заборгованість за житлово-комунальні послуги в гуртожитку. Також зазначено, що в період з 2004 року по травень 2025 року ОСОБА_1 сплачувала за житлово-комунальні послуги в проживаючому гуртожитку (а.с. 22).

09 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Управління майном комунальної власності міста щодо можливості приватизації кімнати АДРЕСА_2 .
Листом від 23 травня 2025 року № 01-05-01.1-12/320-264 Управління майном комунальної власності міста повідомило ОСОБА_1 , що наразі розпочата процедура прийняття у комунальну власність гуртожитку по АДРЕСА_3 , але станом на цей час вона не завершена (а.с. 23-24).
23 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавської міської ради стосовно видачі їй ордеру та договору найму на кімнату АДРЕСА_2 . 
Управління майном комунальної власності міста листом від 01 вересня 2025 року № 01-05-01.1-07/3-31/30 повідомило позивачу, що рішенням п`ятдесят третьої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання від 26.04.2024 «Про прийняття у комунальну власність Полтавської міської територіальної громади гуртожитку по АДРЕСА_3 » було вирішено прийняти гуртожиток у комунальну власність Полтавської міської територіальної громади. Згідно з пунктом 2 цього рішення комісії з питань приймання відомчого житлового фонду в комунальну власність Полтавської міської територіальної громади було доручено визначити технічний стан гуртожитку відповідно до правил оцінки фізичного зносу житлових будинків, затверджених Держжитлокомунгоспом з оформленням акту приймання-передачі гуртожитку в установленому порядку. 
Питання щодо прийняття гуртожитку по АДРЕСА_3 в комунальну власність Полтавської міської територіальної громади неодноразово розглядалось на засіданні комісії з питань приймання відомчого житлового фонду в комунальну власність Полтавської міської територіальної громади. Та наразі акти приймання-передачі гуртожитку не підписано, а гуртожиток не прийнято до комунальної власності Полтавської міської територіальної громади (а.с. 25-29). 
Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Частиною 1 статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Статтею 310 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну.
Відповідно до ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Дослідженими по справі доказами встановлено, що позивач ОСОБА_1 правомірно тобто на правових підставах проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Але оскільки ордер на вказану кімнату не зберігся, іншим чином підтвердити право користування даним житлом на правових підставах позивач можливості не має.
Доказів на спростування тієї обставини, що позивач на правових підставах користується наведеним житлом, відповідачем суду не надано.
Крім того, відповідач факт правомірного користування житловим приміщенням ОСОБА_1 визнає.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу.
Відповідно до ст.4 вказаного Закону громадяни та члени їхніх сімей, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до цього Закону за рішенням місцевої ради.
Приватизація жилих приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та прийнятих відповідно до нього нормативно-правових актів з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Як передбачено п.15 ст.1-1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» проживання у гуртожитку протягом тривалого часу - проживання у гуртожитку постійно сукупно п`ять і більше років. Вимога щодо проживання у гуртожитку протягом тривалого часу не поширюється на членів сім`ї громадянина, якому видано ордер на жилу площу в гуртожитку та який є основним наймачем жилого приміщення в гуртожитку, а також на мешканців гуртожитків, які на правових підставах були вселені у гуртожиток, фактично проживали в гуртожитку сукупно не менше одного року та стали учасниками антитерористичної операції у складі Збройних Сил України, Національної гвардії України, органів внутрішніх справ України та інших військових формувань, створених відповідно до закону, та добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.
Оскільки іншим шляхом позивач не може підтвердити своє право користування кімнатою АДРЕСА_2 , її право підлягає захистові, у зв`язку з чим за нею необхідно визнати право користування вказаною кімнатою.
На підставі викладеного позов необхідно задовольнити в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Полтавське хлібоприймальне підприємство» про визнання права користування житловим приміщенням на законних підставах - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право користування кімнатою за адресою: АДРЕСА_1 на законних підставах.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , проживаюча: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,
відповідач –  Приватне акціонерне товариство «Полтавське хлібоприймальне підприємство», адреса: м. Полтава, пл. Павленківська, 24, код ЄДРПОУ 05581898,
третя особа – Управління майном комунальної власності міста, адреса: м. Полтава, вул. Соборності, 36, код ЄДРПОУ 13967034;
третя особа – Фонд державного майна України, адреса: м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9, код ЄДРПОУ 00032945.

Повний текст рішення складено 12.06.2026.

Головуючий        О.А.Самсонова