ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 632/770/25
Номер провадження 22-ц/818/2368/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів: Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Златопільського міськрайонного суду Харківської області від 27 листопада 2025 року в складі судді Кузьменко С.Л. по справі № 632/770/25 за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.
Позовна заява мотивована тим, що товариство постачає електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01 січня 2019 року, який є публічним договором приєднання. 
ОСОБА_1 зареєстрована за вказаною адресою та є побутовим споживачем електричної енергії за особовим рахунком НОМЕР_1 . За період з 01 січня 2024 року по 01 березня 2025 року за вказаною адресою згідно показань приладу обліку проведено нарахування за електричну енергію на суму 9599,76 грн. Вказану суму боргу відповідачка частково сплатила, у розмірі 249,12 грн, у зв`язку з чим станом на 28 лютого 2025 року виникла заборгованість за електричну енергію в сумі 9350,64 грн.
Просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію в сумі 9350,64 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн.
26 вересня 2025 року поштою від відповідачки ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, який суд першої інстанції ухвалою від 27 листопада 2025 року вирішив вважати поясненнями, відмовивши у поновленні строку на подачу відзиву. Вказала, що стягнення з неї коштів є безпідставним, оскільки нею не укладений договір з ПрАТ «Харківенергозбут», вона не підписувала заяви-приєднання. Вважала, що в неї все ще діє договір виключно з AT «Харківобленерго», якому, як вона думала, оплачувала за надання послуг. До 2024 року вона оплачувала послуги, а в подальшому накопичувала кошти на лікування, через що перестала платити. Якби вона була належним чином поінформована про зміни у відносинах, вона б підписала заяву-приєднання з ПрАТ «Харківенергозбут», та було б зроблено перерахунок. Крім того, зазначила попередній розрахунок суми витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Рішенням Златопільського міськрайонного суду Харківської області від 27 листопада 2025 року позовні вимоги ПрАТ «Харківенергозбут» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Харківенергозбут» заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію в сумі 9350,64 грн і витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн.
Рішення суду мотивовано тим, що відповідачка не виконувала належним чином свого обов`язку з оплати наданих їй послуг, тому наявні підстави для стягнення з неї заборгованості та задоволення позовних вимог.
На вказане судове рішення 05 січня 2025 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду – скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову та зобов`язати ПрАТ «Харківенергозбут» і АТ «Харківобленерго» укласти договір про постачання електричної енергії з відповідачкою, вирішити питання щодо судових витрат, розглянути докази – медичну документацію.
Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідачка не отримувала копії ухвали про відкриття провадження, несвоєчасно отримувала судові повістки; їй безпідставно повернуто заяву про забезпечення позову; не розглянуто клопотання щодо поновлення строку на подачу відзиву, при цьому, відмовлено у прийнятті зустрічного позову та відмовлено у забезпеченні позову; судом розглянуто всі її клопотання разом, відмовлено у дослідженні медичної документації, розглянуто справу упереджено. Суд не перевірив факт доведення умов договору до відповідачки, яка не користується інтернетом, та відсутність належного повідомлення про зміну постачальника, що виключає її вину у несвоєчасній оплаті. ОСОБА_1 добросовісно виконувала свій обов`язок, сплачуючи АТ «Харківобленерго». Суд не врахував її вік, стан здоров`я, поганий зір, неможливість користуватися інтернетом. Єдиною підставою для виникнення спірних правовідносин є договір, однак його не надано. Неправомірні дії позивача та упереджений розгляд справи судом призвели до погіршення стану здоров`я відповідачки. 
26 лютого 2026 року через систему «Електронний суд» від ПрАТ «Харківенергозбут» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому воно просило залишити її без задоволення, а рішення суду – без змін, поновити строк на подачу відзиву.
Відзив мотивовано тим, що відповідачка є споживачем універсальної послуги, постачальником якої є ПрАТ «Харківенергозбут», зокрема, на підставі Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312, постанов НКРЕКП від 26 жовтня 2018 року № 1268 та від 19 червня 2018 року № 505. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному сайті ПрАТ “Харківенергозбут” zbutenergo.kharkov.ua. На вимогу споживача електропостачальник має надати паперовий примірник Договору, підписаний з його боку (абзац другий пункту 3.1.7 ПРРЕЕ), але відповідачка з подібною вимогою не зверталася. Ураховуючи те, що ОСОБА_1 фактично спожито електричну енергію та частково оплачені рахунки за спожиту електричну енергію, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вважається укладеним на умовах Договору за особовим рахунком № НОМЕР_1 від 01 січня 2019 року. Відповідачкою не заперечується факт споживання електричної енергії і оплати рахунків за спожиту електроенергію, не спростовано розрахунку заборгованості. Щодо строку на подачу відзиву вказав, що копію ухвали про відкриття апеляційного провадження отримано в електронному кабінеті о 20:22 год 13 лютого 2026 року, у п`ятницю, та у подальшому він очікував на отримання апеляційної скарги поштою у паперовому вигляді. 
З огляду на те, що копію ухвали про відкриття апеляційного провадження ПрАТ «Харківенергозбут» та його представник отримали в електронних кабінетах 13 лютого 2026 року о 20:24 (а.с. 117, 118 том 2), тобто у відповідності до частини 6 статті 272 ЦПК України вона є врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, - 16 лютого 2026 року (понеділок), а копію апеляційної скарги поштою отримано ПрАТ «Харківенергозбут» 18 лютого 2026 року (а.с.122 том 2), колегія суддів вважає, що строк на подачу відзиву позивачем не пропущений і поновлення не потребує.
09 березня 2026 року поштою від представника ОСОБА_1 надійшли пояснення щодо відзиву, в яких вона зазначила, що позивач помилково зазначає, що не отримував апеляційної скарги; наголосила на відсутності доказів укладення договору і повідомлення її про зміну постачальника. Також уточнила розрахунок судових витрат і просила зобов`язати позивача надати оригінал довіреності ОСОБА_3 для огляду на предмет наявності ознак технічної підробки.
Оскільки довіреність представника позивача подана через систему «Електронний суд» з накладенням електронного підпису, та обґрунтованих сумнівів у її достовірності відповідачкою не наведено, клопотань щодо технічної експертизи документа не заявлено, колегія суддів не вбачає підстав для витребування у позивача оригіналу довіреності.
Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Златопільського міськрайонного суду Харківської області від 27 листопада 2025 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України. 
Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20, 35 том 1).
20 вересня 2010 року між ОСОБА_1 та АТ «Харківобленерго» укладено договір № 42613 про користування електричною енергією (а.с. 23-24 том 1).
За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 , за яким АТ «Харківобленерго» здійснює облік обсягів розподіленої електричної енергії (а.с. 22 том 1).
19 листопада 2024 року суддею Первомайського міськрайонного суду Харківської області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Харківенергозбут» заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 3554,48 грн, який ухвалою суду від 06 грудня 2024 року скасований за заявою ОСОБА_1 (а.с. 7 том 1). 
З 01 березня 2023 року по 01 березня 2025 року за адресою:  АДРЕСА_1 ,договір № 740003005143, споживач ОСОБА_1 , обліковувалось споживання електричної енергії, нараховано 12 290,64 грн, сплачено 2940,00 грн, заборгованість 9350,64 грн (а.с. 27 том 1).
За період з 01 січня 2024 року по 01 березня 2025 року за вказаною адресою згідно показань приладу обліку проведено нарахування за електричну енергію на суму 9599,76 грн. Вказану суму боргу відповідачка частково сплатила, у розмірі 249,12 грн у січні 2024 року, у зв`язку з чим станом на 28 лютого 2025 року заборгованість за електричну енергію складає 9350,64 грн (а.с. 28 том 1).
12 серпня 2025 року ПрАТ «Харківенергозбут» направило ОСОБА_1 попередження про припинення постачання електроенергії з 04 вересня 2025 року у зв`язку з заборгованістю (а.с. 129, 203 том 1).
Ухвалою Златопільського міськрайонного суду Харківської області від 31 жовтня 2025 року відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ПрАТ «Харківенергозбут» про визнання неукладеним договору про постачання електричної енергії по цивільній справі за позовом представника ПрАТ «Харківенергозбут» Бобрицького С.П. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року повернуто апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Златопільського міськрайонного суду Харківської області від 31 жовтня 2025 року.
Правовідносини між сторонами регулюються нормами ЦК України, Закону України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (далі - Правила).
Частиною 1 ст. 633 ЦК України передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Як визначено у ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Абзацом п`ятим пункту 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.
Згідно з пунктом 1.1.2. Правил, договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є домовленість між постачальником універсальних послуг та побутовим або малим непобутовим споживачем, або іншим споживачем, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу постачальником універсальних послуг за цінами постачальника універсальних послуг.
Побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).
Відповідно до пункту 1.2.8. Правил, постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору.
Згідно з п. 7 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Пунктом 4.12. Правил передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.
Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.
Пунктом 2.1.8 Правил передбачено, що у разі смерті побутового споживача, особа (спадкоємець), яка у встановленому законом порядку скористалася правом на подання заяви про прийняття спадщини, до складу якої входить об`єкт побутового споживача, до моменту набуття права власності на нього, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, має право укласти договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії з оператором системи за умови надання відповідних документів, передбачених цим пунктом.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.
Пунктом 1 частини 1 статті 7 вказаного Закону передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
При цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону  обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та є усталеним у практиці Верховного Суду, зокрема, підтриманий у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 761/48615/18-ц, провадження № 61-14819 св 20, від 09 червня 2021 року у справі № 303/7554/16-ц, провадження № 61-20523св19, від 28 липня 2021 року у справі № 554/7740/17, провадження № 61-13603св19.
Як встановлено судом, ПрАТ «Харківенергозбут» у період з 01 січня 2024 року по 01 березня 2025 року надавались відповідачці послуги з постачання електричної енергії, які вона повинна оплатити.
За вказаною адресою згідно показань приладу обліку проведено нарахування за електричну енергію на суму 9599,76 грн. Вказану суму боргу відповідачка частково сплатила, у розмірі 249,12 грн у січні 2024 року, у зв`язку з чим станом на 28 лютого 2025 року заборгованість за електричну енергію складає 9350,64 грн.
Вказаний розмір заборгованості відповідачка не спростовує, у відзиві на позов визнала, що з 2024 року не сплачувала за надані послуги через потребу у коштах на лікування.
Оскільки ОСОБА_1 фактично отримувала житлово-комунальні послуги, проте належним чином не виконувала своїх обов`язків щодо оплати наданих ПрАТ «Харківенергозбут» послуг, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення вимог позивача.
Твердження ОСОБА_1 про відсутність у неї договору з ПрАТ «Харківенергозбут» висновків суду не спростовують, оскільки відповідачка не заперечує, що фактично споживала надані послуги та частково їх сплачувала, а відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати.
Посилання ОСОБА_1 на неповідомлення її про зміну постачальника з АТ «Харківобленерго» колегія суддів відхиляє, оскільки доказів оплати нею послуг з постачання електричної енергії у спірний період на рахунок АТ «Харківобленерго» матеріали справи не містять.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо того, що суд не врахував її вік, стан здоров`я, поганий зір, неможливість користуватися інтернетом, є необґрунтованими, оскільки зазначені обставини не звільняють відповідачку від обов`язку з належної та своєчасної оплати наданих їй житлово-комунальних послуг.
З огляду на те, що обставини щодо стану здоров`я ОСОБА_1 не входять до предмету доказування у справі, колегія суддів не вбачає за доцільне досліджувати надану нею медичну документацію.
Посилання ОСОБА_1 на низку порушень судом першої інстанції норм процесуального права колегія суддів також відхиляє. Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 брала участь у розгляді справи, подані її представником клопотання, зокрема, клопотання щодо поновлення строку на подачу відзиву, судом першої інстанції розглянуті; ухвали суду про повернення заяви про забезпечення позову і про відмову у забезпеченні позову відповідачка в апеляційному порядку не оскаржувала; апеляційну скаргу на ухвалу суду про відмову у прийнятті зустрічного позову повернуто у зв`язку з несплатою судового збору. З клопотаннями про відвід судді суду першої інстанції Калашникова Л.Ю. також не зверталась, тож колегія суддів не приймає її посилання на упередженість суду. Порушень процесуальних норм, які були б підставою для скасування рішення суду, апеляційним судом не встановлено.
Викладена у прохальній частині апеляційної скарги ОСОБА_1 вимога зобов`язати ПрАТ «Харківенергозбут» і АТ «Харківобленерго» укласти з нею договір про постачання електричної енергії не може бути задоволена судом апеляційної інстанції, оскільки з відповідним позовом до суду першої інстанції ОСОБА_1 не зверталась.
Отже, на підставі належним чином оцінених доказів суд першої інстанції, враховуючи вищевказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують.
Рішення суду першої інстанції є законним, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, підстав для перерозподілу судових витрат у суду апеляційної інстанції немає.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Златопільського міськрайонного суду Харківської області від 27 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 09 червня 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований 

Судді О.В. Маміна 

О.Ю. Тичкова