ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

01 травня 2026 року	м. Ужгород	№ 260/9981/25 	

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді – Калинич Я.М.
при секретарі судового засідання – Яцута Л.В.,
за участі:
представник позивача: не з`явився,
представник відповідача: Маланій Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТГФ Закарпатська фабрика виробів з деревини» до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТГФ Закарпатська фабрика виробів з деревини» звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області від 05 грудня 2025 року №17591/07-16-07-06, яким товариству нараховано штрафних санкцій на суму 880604,11 грн.
Заявлені позовні вимоги аргументує відсутністю у контролюючого органу підстав для нарахування Товариству з початку бойових дій на території України штрафних санкцій за порушення граничних строків розрахунків по зовнішньоекономічному договору. 
Ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.
30 грудня 2025 року відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечив з мотивів безпідставності такого. Так, зазначив, що за результатами проведеної податкової перевірки встановлено факти порушення позивачем вимог податкового законодавства, у зв`язку з чим товариству були нараховані штрафні санкції. Зазначає, що товариством було порушено строки розрахунків по зовнішньоекономічних операціях, що ним не заперечується. При цьому відхиляє посилання позивача на неможливість нарахування пені через запровадження в Україні воєнного стану. Відповідач просить врахувати правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 23.07.2024 у справі №240/25642/22.
Ухвалою суду від 30 січня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте від такого до суду надійшло клопотання (вх.№12326/26, 27.04.2026р.) про розгляд справи без його участі на підставі наявних у матеріалах справи доказів та поданих письмових пояснень.
Представник відповідача у засіданні суду проти позову заперечила з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву, та просила суд у задоволенні позову відмовити.
Дослідивши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши доводи сторін, наведені ними в письмових заявах, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що у період з 06 листопада 2025 року по 12 листопада 2025 року посадовими особами Головного управління ДПС у Закарпатській області (далі - ГУ ДПС у Закарпатській області) було проведено документальну позапланову виїзну перевірку податкового, з питань дотримання вимог валютного законодавства при виконанні зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 30.05.2023, за період діяльності з 30.05.2023 по 05.11.2025 ТОВ «ТГФ Закарпатська фабрика виробів з деревини», за результатами чого складено акт №19634/07-16-07-06-04/34305892 від 14.11.2025 року.
Згідно з висновками акту перевірки контролюючим органом встановлено наступні порушення ТОВ «ТГФ Закарпатська фабрика виробів з деревини»:
1. Частину 2 статті 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-VІII «Про валюту і валютні операції» із змінами та доповненнями, у результаті чого допущено порушення вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічна операцій на загальну суму 2061978,03 грн. (48216,95 євро).
2. П.п.73.3.3. п.73.3. ст.73 розділу ІІ «Адміністрування податків, зборів, платежів» Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ із змінами та доповненнями в результаті чого підприємством не подано інформацію та її документальне підтвердження, що було визначено у запиті Головного управління ДПС у Закарпатській області від 30.09.2024 №14704/07-16-07-06-09.
За результатами проведеної податкової перевірки, у зв`язку з виявленими порушеннями, 05 грудня 2025 року ГУ ДПС у Закарпатській області прийняло податкове повідомлення-рішення №17591/07-16-07-06, яким застосовано штрафні санкції на загальну суму 880604,11 грн. за платежем «Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та ШС за порушення вимог валютного законодавства».
Не погоджуючись з правомірністю прийняття контролюючим органом вищезазначеного податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Приймаючи рішення в спірних правовідносинах, суд виходить з наступного.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України №2755-VI 02.12.2010 (далі - ПК України) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до Закону України від 20 травня 1999 року №679-XIV «Про Національний банк України» НБУ встановлює правила проведення банківських операцій, здійснює відповідно до визначених спеціальним законодавством повноважень валютне регулювання і валютний нагляд, визначає порядок здійснення операцій в іноземній валюті, видає нормативно-правові акти щодо ведення валютних операцій; запроваджує заходи захисту відповідно до Закону України «Про валюту і валютні операції».
Відповідно до преамбули Закону України від 21.06.2018 №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» (далі по тексту - Закон №2473-VIII), цей Закон визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.
Метою цього Закону є забезпечення єдиної державної політики у сфері валютних операцій та вільного здійснення валютних операцій на території України
Відповідно до частини 1 статті 3 Закону №2473-VIII відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.
Відповідно до частини 2 статті 3 Закону №2473-VIII питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону.
Відповідно до частини 3 статті 3 Закону №2473-VIII у разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону.
Згідно зі статтею 12 Закону №2473-VIII за наявності ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, погіршення стану платіжного балансу України, виникнення обставин, що загрожують стабільності банківської та (або) фінансової системи держави Національний банк має право запровадити, зокрема, такий захід захисту, як встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Зокрема, відповідно до частини першої статті 13 Закону №2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України.
Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів встановлені постановою Правління НБУ від 24.02.2022 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (далі - Постанова №18) і згідно пункту 142 становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05.04.2022 року.
Отже, за порушення граничних строків розрахунків, що встановлюються Національним банком України передбачено відповідальність у вигляді пені.
Так, Головним управлінням ДПС у Закарпатській області було отримано інформацію ДПС України від:
- 23.09.2024 року №26563/7/99-00-07-04-02 про виявлені факти порушення валютного законодавства, відповідно до якої ТОВ «ТГФ Закарпатська фабрика виробів з деревини» допущено порушення законодавчо встановлених строків розрахунків зовнішньоекономічному договору (контракту) №1 від 30.05.2023 року (дата експорту - 01.03.2024) щодо взаємовідносин з «KONEX SP. Z O.O.» (адреса: 91-202 LODZ, UL. CHLOPSKA 5/9 POLAND, WOJ. LODZKIE) на суму валютної операції 11283,58 євро.
Відповідно до п.п.16.1.5., п.п.16.1.7. п.16.1. ст.16 та на підставі п.п.20.1.2., п.п.20.1.5. п.20.1. ст.20 та п.п.73.3. ст.73 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, було направлено запит №14704/6/07-16-07-06-09 від 30.09.2024 року про надання пояснень та їх документального підтвердження. Відділенням поштового зв`язку УДППЗ «Укрпошта» даний лист вручено 11.10.2024 року. Проте ТОВ «ТГФ Закарпатська фабрика виробів з деревини» відповідь не надано;
- 22.01.2025 року №1728/7/99-00-07-04-02-07 про виявлені факти порушення валютного законодавства, відповідно до якої ТОВ «ТГФ Закарпатська фабрика виробів з деревини» допущено порушення законодавчо встановлених строків розрахунків по зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 30.05.2023 року (дата експорту товару - 24.06.2024) щодо взаємовідносин з «KONEX SP. Z O.O.» (адреса: 91-202 LODZ, UL. CHLOPSKA 5/9 POLAND, WOJ. LODZKIE) на суму валютної операції 37057,37 євро.
Відповідно до п.п.16.1.5., п.п.16.1.7. п.16.1. ст.16 та на підставі п.п.20.1.2., п.п.20.1.5. п.20.1. ст.20 та п.п.73.3. ст.73 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, було направлено запит №1860/6/07-16-07-06-09 від 31.01.2025 року про надання пояснень та їх документального підтвердження. ТОВ «ТГФ Закарпатська фабрика виробів з деревини» надало на адресу ГУ ДПС у Закарпатській області пояснення та завірені копії первинних документів листом №01/07 від 01.07.2025 (вх. №25986/6/07 від 10.07.2025).
В порушення вимог п.п.73.3.3. п.73.3. ст.73 розділу ІІ «Адміністрування податків, зборів, платежів» Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, підприємством не подано інформацію та її документальне підтвердження, що було визначено в запиті Головного управління ДПС у Закарпатській області №14704/6/07-16-07-06-09 від 30.09.2024 року.
Про дане порушення складено Акт, який засвідчує факт ненадання у визначений у запиті строк (надання не в повному обсязі, відмови від надання) ТОВ «ТГФ Закарпатська фабрика виробів з деревини», документів для перевірки від 11.11.2025 №472/07-16-07-06-04/34305892.
Відповідно до п.п.20.1.4. п.20.1. ст.20, п.п.78.1.1. п.78.1. ст.78, п.п.69.351. п.69 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, на підставі наказу Головного управління ДПС у Закарпатській області від 04.11.2025 №984-п, проведена документальна позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «ТГФ Закарпатська фабрика виробів з деревини» з питань дотримання вимог валютного законодавства при виконанні зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 30.05.2023, за період діяльності з 30.05.2023 по 05.11.2025.
На виконання умов договору купівлі-продажу, Товариство здійснило постачання товару:
1. Заготовки букові пилені строгані - корпуса та ручки для щіток та швабр букові (Fagus silvatica), з заокругленням, з виїмкою та фаскою, з свердленням. Загальна вартість становить 29799,31 євро, що еквівалентно 1200325,15 грн., згідно митної декларації №23UA305160023097U5 від 13.07.2023. Граничний строк надходження валютної виручки – 08.01.2024;
2. Заготовки букові пилені строгані - корпуса та ручки для щіток та швабр букові (Fagus silvatica), з заокругленням, з виїмкою та фаскою, з свердленням. Загальна вартість становить 27438,74 євро, що еквівалентно 1060216,45 грн., згідно митної декларації №23UA305160033975U5 від 12.10.2023. Граничний строк надходження валютної виручки – 08.04.2024;
3. Заготовки букові пилені строгані - корпуса та ручки для щіток та швабр букові (Fagus silvatica), з заокругленням, з виїмкою та фаскою, з свердленням. Загальна вартість становить 17697,29 євро, що еквівалентно 706787,29 грн., згідно митної декларації №23UA305160041396U4 від 13.12.2023. Граничний строк надходження валютної виручки – 09.06.2024;
4. Заготовки букові пилені строгані - корпуса та ручки для щіток та швабр букові (Fagus silvatica), з заокругленням, з свердленням. Загальна вартість становить 14958,02 євро, що еквівалентно 625521,95 грн., згідно митної декларації №23UA305160000746U1 від 10.01.2024. Граничний строк надходження валютної виручки – 07.07.2024;
5. Заготовки букові пилені строгані - корпуса та ручки для щіток та швабр букові (Fagus silvatica), з заокругленням, з свердленням. Загальна вартість становить 21159,58 євро, що еквівалентно 871848,75 грн., згідно митної декларації №24UA305160006884U0 від 01.03.2024. Граничний строк надходження валютної виручки – 27.08.2024;
6. Заготовки букові пилені строгані - корпуса та ручки для щіток та швабр букові (Fagus silvatica), з заокругленням, з свердленням. Загальна вартість становить 12181,34 євро, що еквівалентно 513587,22 грн., згідно митної декларації №24UA305160012608U3 від 16.04.2024. Граничний строк надходження валютної виручки – 12.10.2024;
7. Заготовки букові пилені строгані - корпуса та ручки для щіток та швабр букові (Fagus silvatica), з заокругленням, з свердленням. Загальна вартість становить 37057,37 євро, що еквівалентно 1602164,27 грн., згідно митної декларації №24UA305160020243U1 від 24.06.2024. Граничний строк надходження валютної виручки – 20.12.2024.
Загальна вартість продукції, яку було експортовано, становить 160291,65 євро, що еквівалентно 6580451,08 грн.
На виконання умов договору купівлі-продажу, фірмою «Konex Sp. z o.o.» (Республіка Польща), здійснено оплату за продукцію в загальній сумі 135234,28 євро, що еквівалентно 5 706405,95 грн., у т.ч.:
- 02.10.2023 в сумі 29799,31 євро, що еквівалентно 1154449,11 грн., шляхом зарахування коштів на валютний рахунок резидента в уповноваженому банку – АТ «УКРСИББАНК» (м. Київ; МФО банку: 351005);
- 02.01.2024 в сумі 27438,74 євро, що еквівалентно 1152588,97 грн., шляхом зарахування коштів на валютний рахунок резидента в уповноваженому банку – АТ «КОМІНВЕСТБАНК» (м. Ужгород; МФО банку: 312248);
- 15.02.2024 в сумі 17697,29 євро, що еквівалентно 723259,93 грн., шляхом зарахування коштів на валютний рахунок резидента в уповноваженому банку – АТ «КОМІНВЕСТБАНК» (м. Ужгород; МФО банку: 312248);
- 20.03.2024 в сумі 14958,02 євро, що еквівалентно 635178,86 грн., шляхом зарахування коштів на валютний рахунок резидента в уповноваженому банку – АТ «УКРСИББАНК» (м. Київ; МФО банку: 351005);
- 16.05.2024 в сумі 10000,00 євро, що еквівалентно 428501,00 грн., шляхом зарахування коштів на валютний рахунок резидента в уповноваженому банку – АТ «УКРСИББАНК» (м. Київ; МФО банку: 351005);
- 13.09.2024 в сумі 11159,58 євро, що еквівалентно 507308,93 грн., шляхом зарахування коштів на валютний рахунок резидента в уповноваженому банку – АТ «УКРСИББАНК» (м. Київ; МФО банку: 351005);
- 07.10.2024 в сумі 6000,00 євро, що еквівалентно 271003,07 грн., шляхом зарахування коштів на валютний рахунок резидента в уповноваженому банку – АТ «УКРСИББАНК» (м. Київ; МФО банку: 351005);
- 23.10.2024 в сумі 6181,34 євро, що еквівалентно 274791,18 грн., шляхом зарахування коштів на валютний рахунок резидента в уповноваженому банку – АТ «УКРСИББАНК» (м. Київ; МФО банку: 351005);
- 08.04.2025 в сумі 5000,00 євро, що еквівалентно 225266,00 грн., шляхом зарахування коштів на валютний рахунок резидента в уповноваженому банку – АТ «УКРСИББАНК» (м. Київ; МФО банку: 351005);
- 24.04.2025 в сумі 5000,00 євро, що еквівалентно 237710,50 грн., шляхом зарахування коштів на валютний рахунок резидента в уповноваженому банку – АТ «УКРСИББАНК» (м. Київ; МФО банку: 351005);
- 08.10.2025 в сумі 2000,00 євро, що еквівалентно 96348,40 грн., шляхом зарахування коштів на валютний рахунок резидента в уповноваженому банку –АТ «УКРСИББАНК» (м.Київ; МФО банку: 351005).
Головним управлінням ДПС у Закарпатській області встановлено ненадходження коштів в законодавчо встановлені терміни при виконанні зовнішньоекономічного контракту (договору) №1 від 30.05.2023, укладеним з фірмою-нерезидентом «Konex Sp. z o.o.», Республіка Польща (адреса: 91-202 Лодз, вул. Чопська 5/9, Республіка Польща).
Документальною позаплановою виїзною перевіркою встановлено порушення ТОВ «ТГФ Закарпатська фабрика виробів з деревини», ч.2 ст.13 Закону України від 21.06.2018 №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» із змінами та доповненнями, у результаті чого допущено порушення вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій по договору купівліпродажу №1 від 30.05.2023, укладеного з фірмою-нерезидентом «Konex Sp. z o.o.» (Республіка Польща), на загальну суму 2061978,03 грн. (48216,95 євро).
Крім того, перевіркою встановлено, що 10.07.2025 Товариство звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою від 10.07.2025 №09/07 про стягнення заборгованості з нерезидента «Konex Sp. z o.o.» (91-202 Лодз, вул. Чопська 5/9, Республіка Польща) у сумі 27057,37 євро за невиконання зобов`язань по договору купівлі-продажу №1 від 30.05.2023. ТОВ «ТГФ Закарпатська фабрика виробів з деревини» отримало Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 15.07.2025 року про відкриття провадження у справі (спрощене провадження) за номером №907/770/25. Відповідно до пункту 3 вищезазначеної ухвали Господарський суд Закарпатської області постановив призначити судове засідання у справі №907/770/25 на 09.12.2025.
У зв`язку з вищенаведеним, перебіг граничних строків розрахунків по зовнішньоекономічному договору купівлі-продажу №1 від 30.05.2023 укладеного з нерезидентом «Konex Sp. z o.o.» (91-202 Лодз, вул. Чопська 5/9, Республіка Польща ) зупинено з 10.07.2025.
Після ухвалення Господарським судом Закарпатської області рішення про задоволення позову і стягнення заборгованості з «Konex Sp. z o.o.» (91-202 Лодз, вул. Чопська 5/9, Республіка Польща) на користь ТОВ «ТГФ Закарпатська фабрика виробів з деревини» або про відмову в позові повністю чи частково, контролюючим органом була проведена документальної позапланової перевірка.
На підставі акту від 14.11.2025 року №19634/07-16-07-06-04/34305892 винесено податкове повідомлення-рішення від 05.12.2025 року №17591/07-16-07-06 на суму 880604,11 грн.
В тексті позовної заяви представник позивача підтвердив відсутність спору щодо встановлених під час перевірки факту порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях. 
В обґрунтування протиправності податкового повідомлення-рішення №17591/07-16-07-06 від 05 грудня 2025 року позивач посилається виключно на обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини).
Щодо посилання позивача на обставини непереборної сили суд зазначає наступне.
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
Відповідно до ч.1 ст.11 Закону №2473-VIII, валютний нагляд в Україні здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду.
Органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства (ч.4 ст.11 Закону №2473-VIII).
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства (ч.6 ст.11 Закону №2473-VIII).
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті (ч.8 ст.13 Закону №2473-VIII).
Підпунктом 19-1.1.4 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.
Відповідно до пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення, у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Отже, контролюючий (податковий) орган здійснює контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті та у разі встановлення порушень таких строків нараховує пеню у визначених розмірах.
Хоча положеннями Закону не врегульовано процедуру прийняття рішення про нарахування пені, як виду адміністративно-господарської санкції за порушення строків проведення розрахунків в іноземній валюті, а такий порядок унормований положеннями ПК України, проте це не означає, що правовідносини у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду стають частиною законодавства щодо справляння податків і зборів та на них розповсюджуються всі положення ПК України. Закон та ПК України регулюють різні сфери державної політики.
Підстави для ототожнення пені, яка застосовується у податкових правовідносинах, із пенею, яка застосовується у сфері валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду (за порушення строків надходження валютної виручки за операціями з експорту та імпорту товарів, відповідальність за яке встановлено ст.13 Закону №2473-VIII) відсутні.
Частинами 1-3 ст.3 Закону №2473-VIII передбачено, що відносини, які виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.
Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону.
У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону.
Отже, суд доходить висновку, що спірні правовідносини є специфічними та врегульовані спеціальним Законом, і саме норми вказаного Закону підлягають застосуванню, зокрема і в питанні нарахування пені за порушення строків розрахунків в іноземній валюті.
Частиною 6 статті 13 Закону №2473 визначено, що у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).
Тобто, одна із сторін договору повинна довести, що наявні обставини (введення воєнного стану чи початок бойових дій) мають відношення до конкретного господарського зобов`язання та унеможливлюють після постачання товару або здійснення авансового платежу отримати резидентами валютної виручки або поставку їм імпортного товару на невизначений строк.
Також з метою не нарахування пені за порушення граничних строків розрахунків у період дії форс-мажорних обставин необхідно засвідчити даний факт відповідною довідкою уповноваженої організації (органу) країни нерезидента та/або сертифікатом Торгово-промислової палити України.
Підпунктом 6.1 пункту 6 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України (далі - ТПП) та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого Рішенням Президії ТПП України 18 грудня 2014 року №44(5) (далі - Регламент ТПП) визначено, що підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст.14 і Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», а також визначених сторонами за договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідним договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.
Згідно з підпунктом 6.2 пункту 6 Регламенту ТПП, форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності по кожному окремому договору, виконання якого настало згідно з умовами договору і виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин, шляхом видачі сертифікату ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством та Регламентом.
Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи по кожному окремому договору, контракту, угоді тощо, а також по податкових та інших зобов`язаннях/обов`язках, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.
Також, підпунктом 6.3.1 підпункту 6.3 пункту 6 Регламенту ТПП встановлено, що у заяві, зокрема, зазначається, які саме зобов`язання за договором, контрактом, угодою та/або законом, нормативним актом не можуть бути виконані у встановлений термін внаслідок настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) з посиланням і наданням доказів таких обставин, початок їх виникнення і термін дії, які, на думку Заявника, унеможливили виконання цих зобов`язань у встановлений договором, контрактом, угодою та/або законом, нормативним актом термін, та інші відповідні відомості.
ТПП України веде єдиний Реєстр сертифікатів, виданих ТПП України та регіональними ТПП (Реєстр сертифікатів), про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) та Реєстр уповноважених осіб.
На підтвердження наявності форс-мажорних обставин позивач послався на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) - військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні».
Проте Регламентом ТПП лист не визначено документом, що засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), позаяк такими документами є довідки (сертифікати), які видаються кожному окремому суб`єкту господарської діяльності та щодо конкретного зобов`язання за договором (контрактом, угодою), яке не може бути виконано внаслідок форс-мажорних обставин.
Таким чином, лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є довідкою (сертифікатом), що засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).
Відповідно до п.112.1 ст.112 ПКУ особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно до п.112.2 ст.112 ПКУ особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.
При цьому ПКУ регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (абзац перший пункт 1.1 статті 1 ПКУ).
Разом з тим, відповідно до Закону №2473-VIII відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно цього Закону (частина 1 статті 3 Закону №2473-VIII).
Питання здійснення валютних операцій, основи валютною регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону (частина 2 статті 3 Закону №2473-VIII).
У разі якщо положення інших законів суперечать положенням Закону №2473, застосовуються положення Закону №2473-VIII (частина 3 статті 3 Закону №2473-VIII).
Законом №2473-VIII не передбачено встановлення вини резидента як необхідної умови притягнення особи до відповідальності за порушення граничних строків розрахунків, встановлених НБУ, за зовнішньоекономічною операцією з імпорту/експорту товарів, а тому достатньо наявності факту порушення відповідних строків.
Крім того, Закон №2473-VIII не містить положень, які звільняють осіб від відповідальності за порушення вимог цього закону, в тому числі у період дії воєнного стану.
Таким чином, положення статті 112 ПКУ не поширюються на відносини, які регулюються Законом №2473-VIII, та, відповідно, є спірними у цій справі.
З огляду на зазначене доводи позивача в цій частині є необгрунтованими.
Вищенаведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, сформульованою у постанові від 23 липня 2024 року у справі №240/25642/22 у подібних правовідносинах.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, п.73.3 ст.73 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про надання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані надавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом), у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
У разі проведення зустрічної звірки платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані надавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, та документальне підтвердження цієї інформації на вимогу контролюючого органу у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (пп.73.3.3 п.73.3 ст.73 ПК України).
Відповідно до п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, в тому числі:
- для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом;
- отримувати безоплатно від платників податків, а також від Національного банку України, банків, інших фінансових установ, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей довідки у порядку та на підставах, визначених цим Кодексом, з урахуванням законів, що визначають порядок розкриття зазначеними особами інформації, що містить банківську таємницю, таємницю надавача платіжних послуг, інформацію щодо дотримання встановлених Національним банком України граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів у порядку, передбаченому Законом України «Про банки і банківську діяльність», а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів/електронних грошей на рахунках у банку/небанківському надавачу платіжних послуг, електронних гаманцях, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.
В свою чергу платник податків зобов`язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання (пп.16.1.5 п.16.1 ст.16 ПК України).
Судом встановлено, що ГУ ДПС у Закарпатській області скерувало на адресу TOB «ТГФ Закарпатська фабрика виробів з деревини» запити про надання пояснень та їх документального підтвердження від направлено запит №14704/6/07-16-07-06-09 від 30.09.2024 року та №1860/6/07-16-07-06-09 від 31.01.2025 року.
Згідно з п.42.1 ст.42 ПК України, податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.
Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (п.42.2 ст.42 ПК України).
Вищезазначені запити були скеровані рекомендованою кореспонденцією на адресу місця реєстрації позивача, та вручені такому.
ТОВ «ТГФ Закарпатська фабрика виробів з деревини» надало на адресу ГУ ДПС у Закарпатській області пояснення та завірені копії первинних документів листом №01/07 від 01.07.2025 (вх.№25986/6/07 від 10.07.2025) на запит від 31.01.2025 року №1860/6/07-16-07-06-09.
Поряд з цим, витребувану у запиті від 30.09.2024 №14704/6/07-16-07-06-09 інформацію та документи позивач у встановлений строк не надав. Вказана обставина зафіксована в акті від 14.11.2025 року №19634/07-16-07-06-04/34305892. Позивач жодних заперечень з цього приводу не наводить.
Відповідно до п.121.3 ст.121 ПК України, неподання або подання не в повному обсязі інформації про структуру власності або про кінцевого бенефіціарного власника самостійно або на запит контролюючого органу у випадках, передбачених статтею 44-1 цього Кодексу, - тягне за собою накладення штрафу у 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний такий факт.
Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє від обов`язку подання інформації, передбаченої статтею 44-1 цього Кодексу.
З огляду на вищевикладене суд вважає правомірним податкове повідомлення-рішення №17591/07-16-07-06 від 05 грудня 2025 року.
Принцип змагальності сторін є основним принципом будь-якого судочинства, за яким сторони процесу мають рівні процесуальні права та обов`язки для доведення своїх вимог і заперечень у суді. Це означає, що кожна сторона самостійно представляє докази, аргументи та контраргументи, тоді як суд виступає неупередженим арбітром, створюючи умови для реалізації цих прав і оцінюючи подані докази.
Загалом принцип змагальності прийнято розглядати як основоположний компонент концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що також включає споріднені принципи рівності сторін у процесі та ефективної участі.
Відповідно до ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
З метою безумовного дотримання цього конституційного принципу в ч.3 ст.2 КАС України закріплено, що до основних засад (принципів) адміністративного судочинства належить, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.
В адміністративному судочинстві цей принцип відображається також в положеннях ч.1 ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Отже, в адміністративному судочинстві за загальним правилом обов`язок доказування пропорційно розподілений між сторонами, які заявляють свої вимоги та подають заперечення. При цьому суб`єктами доказування в адміністративному судочинстві є усі учасники розгляду справи, які відіграють ключову роль у доказуванні.
Вказане підтверджується також положеннями ч.5 ст.160 КАС України, які регламентують вимоги до змісту позовної заяви. Так, зокрема, п.4, 5 зазначеної процесуальної норми передбачено, що в позовній заяві зазначаються, серед іншого зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; докази, що підтверджують вказані обставини.
Хоча особливістю адміністративного судочинства у порівнянні з іншими є презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень, однак така не може виключати обов`язок позивача, як учасника адміністративного процесу, наводити свої аргументи та надавати наявні в нього докази на обґрунтування заявлених позовних вимог.
В розумінні ч.1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з ч.1 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.73 КАС України).
Відповідно до ч.1 ст.76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Положення ст.79 КАС України передбачають, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.
Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом (ч.1 ст.80 КАС України).
На виконання встановленого нормами ч.2 ст.77 КАС України процесуального обов`язку відповідач в якості доказу посилається та додатки до нього, якими зафіксовано виявлені порушення податкового законодавства.
В розумінні Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року №727 (далі - Порядок), акт документальної перевірки - документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки та відображає її результати.
В свою чергу матеріали перевірки це акт (довідка) документальної перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною.
Згідно з п.3 розділу ІІ Порядку, акт документальної перевірки має містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного законодавства, законодавства з єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Обов`язково наводиться в акті документальної перевірки інформація щодо фактів та обставин, які підтверджують та доводять наявність вини платника податків (з детальним їх описом; дослідженням, яке доводить, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, встановлених Податковим кодексом, проте не вжив достатніх заходів для їх дотримання; документами та інформацією, яка підтверджує наявність вини платника податків), а також інформація щодо пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності платника податків (п.5 розділу ІІ Порядку).
Отже, з вищенаведених положень вбачається, що акт документальної перевірки з додатками, в розумінні норм КАС України, може розглядатися в якості доказу на підтвердження факту виявлених під час проведення перевірки порушень податкового законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини, крізь призму встановлених судом обставин справи та наявних в матеріалах доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову суд не здійснює розподіл судових витрат.
Керуючись ст.241, 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «ТГФ Закарпатська фабрика виробів з деревини» до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 01 травня 2026 року.

Суддя	Я. М. Калинич