Справа № 149/3747/25
Провадження № 22-ц/801/895/2026
Категорія: 70
Головуючий у суді 1-ї інстанції Робак М. В.
Доповідач:Рибчинський В. П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року	Справа № 149/3747/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати 
у цивільних справах:
судді-доповідача Рибчинського В.П.,
суддів Голоти Л.О., Оніщука В.В.,
за участі секретаря судового засідання Литвин Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Атраковича Костянтина Олеговича на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 03 лютого 2026 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на дитину,
в с т а н о в и в:

У листопаді 2025 року  ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до  ОСОБА_1  про зміну способу стягнення аліментів, мотивуючи тим, що рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 04.08.2017 року з ОСОБА_1 на її користь стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) гривень щомісячно, починаючи з 21.07.2017 і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, після ухвалення судового рішення стан здоров`я дитини погіршився, що призвело до додаткових та більших витрат для догляду за ним. Крім того, в порівнянні з 2017 роком змінився матеріальний стан відповідача. ОСОБА_1 , який раніше мав нестабільний і малий дохід, отримує систематичний заробіток, тому просить змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів з твердої грошової суми в розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) гривень на 1/4 частину заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 
Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 03 лютого 2026 року позов задоволено частково.
Змінено спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 04.08.2017 у справі №149/1933/17 з твердої грошової суми на частину від доходу відповідача та стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави (в особі Державної судової адміністрації України) 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.
Не погоджуючись з такими рішеннями суду представник ОСОБА_1 – адвокат Атракович К.О. подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення змінити в частині розміру аліментів, зменшивши розмір стягуваних аліментів до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Савчук О.Л. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване. Зазначила, що матеріальне становище ОСОБА_1 значно покращилось з 2017 року, натомість здоров`я їхньої спільної дитини погіршилось, що відповідно потребує значних витрат. Також зазначає, що відповідач, обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказує, що вже має аліментні зобов`язання в розмірі 1/3 частки доходів на утримання двох неповнолітніх дітей та 1/6 частки доходів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, проте зазначене не відповідає дійсності, оскільки станом на час звернення з даним позовом, утримання з відповідача 1/6 частки доходів відповідача не проводилось в силу досягнення ІНФОРМАЦІЯ_4 дитиною ОСОБА_4 трирічного віку.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає цим вимогам.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 є батьком, а ОСОБА_2 матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).
Згідно Витягу з ДРАЦС вбачається, що рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області шлюб між сторонами розірвано (а.с. 13).
Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади малолітній ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом із позивачкою ОСОБА_2 (а.с.7-8).
Згідно рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 04.08.2017 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1200 грн щомісячно (а.с. 9).
Відповідно до інформації Голованівського відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області, наданої на запит представника позивача - адвоката Савчук О.Л. станом на 06.05.2025 заборгованість по виплаті аліментів становить 399,99 грн (а.с. 11-12). 
На підтвердження факту погіршення здоров`я у малолітнього ОСОБА_3 , позивачем надано копії медичних обстежень (а.с.14-15).
Відповідно відповіді на запит про суму нарахованого доходу відповідача ОСОБА_1 вбачається, що відповідач являється військовослужбовцем і отримував протягом 2025 року стабільний дохід (а.с. 31-34). Інформація про отримання доходів станом на 2017 рік відсутня (а.с. 34).
Згідно свідоцтв про народження дітей, відповідач являється батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 52,53).
Малолітній ОСОБА_5 є дитиною з інвалідністю (а.с. 51).
04.10.2023 згідно рішення Оболонського районного суду міста Києва з відповідача на користь малолітніх дітей утримуються аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також цим рішенням присуджено аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини заробітку відповідача щомісячно (а.с.49-50) 
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з якнайкращих інтересів дітей, які мають право на достатній рівень матеріального забезпечення, законодавчо встановлений прожитковим мінімумом для дітей, з урахуванням їх віку та потреб, та керуючись принципом розумності і справедливості, рівності прав дітей на належне утримання, вважав за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми у розмірі 1 200 грн до 1/5 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий спосіб стягнення і розмір аліментів, на переконання суду, відповідатиме реальним потребам дитини, а також матеріальному становищу сторін у справі.
Суд апеляційної інстанції не в повній мірі погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.
Згідно з ч.ч. 1,2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частин 1, 2 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
До таких висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 09 вересня 2021 року у справі №554/3355/20.
Згідно з частиною 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно з частиною 3 статті 181 ЦПК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
За змістом наведеної норми суд визначає аліменти у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором за заявою одержувача аліментів, і водночас змінює спосіб стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів.
При цьому, закон не визначає обов`язкових умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, – визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів.
Вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин.
При визначенні розміру аліментів на дитину суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини й платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків та інші обставини, що мають істотне значення.
При зміні розміру аліментів, суд бере до уваги інтереси всіх дітей та сторін, оскільки відповідно до положень сімейного законодавства при наявності у платника аліментів інших дітей, суд повинен виходити з рівності прав кожної дитини на належне матеріальне утримання.
Звертаючись до суду із позовом, позивачка просила змінити спосіб стягнення аліментів і встановити їх у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, посилаючись на погіршення стану здоров`я неповнолітнього сина. Вказувала, що у зв`язку з вказаними обставинами зросли витрати на утримання сина, він потребує лікування, при цьому матеріальне становище відповідача значно покращилось у порівнянні з 2017 роком.
При цьому, відповідач визнав позов частково та просив суд визначити розмір аліментів із урахуванням уже існуючих аліментних зобов`язань, його матеріального стану та принципу рівності прав усіх дітей, оскільки за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04.10.2023 року з нього стягуються аліменти на двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу.
З матеріалів справи встановлено, що неповнолітній син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із матір`ю. Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста від 29 серпня 2025 року ОСОБА_3 діагностовано дискінезію жовчовивідних шляхів, гіпертонічно-гіперкінетичну дискінезію жовчного міхура, інсулінорезистентність, що спричинило порушення обміну речовин і як наслідок – аліментарно-конституційний тип ожиріння 2-3ст.
Враховуючи встановлені обставини справи, право позивачки на зміну способу стягнення аліментів, якнайкращі інтереси дитини, необхідність підтримання стану здоров`я неповнолітнього ОСОБА_3 , у зв`язку з його захворюванням, та можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання сина, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів.
Разом з тим, колегія суддів не погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром стягнутих аліментів на утримання неповнолітнього сина з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається, що за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04.10.2023 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.08.2023 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а також аліменти на утримання ОСОБА_6 у розмірі 1/6 частини заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 25.08.2023 року і до досягнення малолітньою донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , трьох років.
Станом на момент подання позовної заяви у даній справі, малолітній донці відповідача - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 виповнилось три роки, а тому з ОСОБА_1 аліменти на утримання її матері не стягуються.
Разом з тим, враховуючи те, що з відповідача стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), то призначення розміру аліментів на утримання сина в розмірі 1/5 частки від заробітку (доходу) поставить інших дітей у нерівне становище, тоді як їхній статус і права мають бути рівними, незалежно від того, перебувають їхні батьки у шлюбі між собою чи ні. 
Колегія суддів вважає, що розмір аліментів у виді 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) буде таким, що відповідатиме інтересам дитини, забезпечить виконання обов`язку відповідача щодо дотримання прав дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, покриватиме частину витрат на його утримання і не порушуватиме як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача, а також забезпечить реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дитини та сприятиме забезпеченню балансу інтересів усіх дітей відповідача на належне утримання.
Відповідно до п. 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Крім того, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору як стягувач аліментів відповідачу слід компенсувати за рахунок держави судовий збір в розмірі 1 996,80 грн, сплачений останнім за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Атраковича Костянтина Олеговича задовольнити.
Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 03 лютого 2026 року змінити, зменшивши розмір стягнутих аліментів з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
В решті рішення залишити без змін.
Компенсувати  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), за рахунок держави судовий збір в розмірі 1996,80 грн, сплачений останнім за подання апеляційної скарги.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач:     В.П. Рибчинський
Судді:       Л.О. Голота 
В.В. Оніщук