Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2026 р. № 520/6709/26 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12 листопада 2025 року № 977040117426 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 06 січня 2025 року пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", виходячи із довідок від 03 січня 2025 року: № 1 про складові заробітної плати для держаного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); № 2 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12 листопада 2025 року № 977040117426 щодо відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.
Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до Електронного кабінету, яка міститься в матеріалах справи.
Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Відповідні документи у встановлений строк до суду не надходили.
Згідно з ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
З матеріалів позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 (далі - позивач) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та отримує пенсію на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
До виходу на пенсію позивач займав посаду начальника державної податкової інспекції у Путильському районі.
З 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» № 889-VІІІ, згідно з яким втратив чинність Закон України «Про державну службу» № 3723-ХІІ.
06 січня 2025 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Чернівецькій області із заявою про перерахунок пенсії - перехід з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон № 1058-IV) на пенсію на умовах Закону № 889-VІІІ, виходячи із фактичної заробітної плати за посадою, яку він обіймав до виходу на пенсію. До заяви були додані оригінали довідок від 03 січня 2025 року: № 1 про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), № 2 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби.
09 січня 2025 року рішенням ГУ ПФУ в Харківській області № 977040117426 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю правових підстав, а саме через те, що йому вже призначалась пенсія державного службовця відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-ХІІ «Про державну службу». Не погоджуючись із рішенням ГУ ПФУ в Харківській області позивач звернувся до суду з позовом.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 липня 2025 року у справі № 600/772/25-а, яке набрало законної сили 14 жовтня 2025 року (постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду) позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 09 січня 2025 року № 977040117426, яким відмовлено ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06 січня 2025 року з доданими до неї документами про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
При повторному розгляді заяви позивача, 12 листопада 2025 року ГУ ПФУ в Харківській області рішенням № 977040117426 вкотре відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, оскільки йому було призначено пенсію з 01.03.2005 згідно Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 (далі – Закон № 3723-ХІІ), яким такий перерахунок раніше призначених пенсій не передбачений.
Не погоджуючись з такими діями відповідача, вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12 листопада 2025 року № 977040117426 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію згідно із ЗУ «Про державну службу», позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом за захистом своїх прав.
З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Право на пенсійне забезпечення державних службовців визначено Законом № 889-VIII, який набув чинності 01 травня 2016 року.
Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно з положеннями ст. 37 Закону № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
За результатами аналізу зазначених норм чинного законодавства вбачається, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і нормами Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Відповідно до матеріалів пенсійної справи позивача, з жовтня 2017 року він отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому відповідачем не заперечується того, що станом на день звернення до пенсійного органу із заявою від 06.01.2025, як і станом на день виникнення спірних у даній справі відносин, позивач перебуває на обліку в пенсійному органі як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення від 12 листопада 2025 року № 977040117426, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, відмовляючи позивачу у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», не заперечував самого права позивача на пенсію державного службовця, натомість посилався на те, що перерахунок раніше призначених пенсій за Законом № 3723-ХІІ не передбачений.
Крім цього, відповідно до положень частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України необхідно врахувати правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 08 лютого 2024 року по справі № 500/1216/23, згідно з якою дії зобов`язального характеру щодо призначення позивачу пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності. Таким органом у даних спірних відносинах є Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Враховуючи, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перехід з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію на умовах Закону «Про державну службу» 06 січня 2025 року, тому саме з цієї дати необхідно призначити пенсію згідно Закону України "Про державну службу".
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наявні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, Харківська область, 61022, ЄДРПОУ 14099344) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12 листопада 2025 року № 977040117426 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 06 січня 2025 року пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", виходячи із довідок від 03 січня 2025 року: № 1 про складові заробітної плати для держаного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); № 2 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в загальному розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ЄДРПОУ 14099344).
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   М.М.Панов