Номер провадження: 33/813/810/26
Номер справи місцевого суду: 947/39877/25 
Головуючий у першій інстанції Прохоров П. А. 
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,
за участю секретаря судового засідання Громовенко А.Г.,
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2025 року,
в с т а н о в и в :

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.
ПостановоюКиївського районного суду м. Одеси від 01.12.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних доходів громадян, що становить 17000,0 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
Апеляційна скарга мотивована відсутністю законних підстав зупинки транспортного засобу, складення протоколу про адміністративне правопорушення екіпажем патрульної поліції, яким не здійснювалася зупинка авто, при цьому час та день складення протоколу не відповідає дійсності, так як протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП складений 07.10.2025 року о 00 год 25 хв та особу, яка притягується до адміністративної відповідальності не ознайомили зі змістом складеного протоколу, у зв`язку із чим останній позбавлений можливості надати письмові пояснення по суті подій.
При цьому, скаржником стверджується, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та працівники поліції на вимогу щодо забезпечення часті двох свідків під час огляду і проведення тесту не реагували, що свідчить про незабезпечення належного порядку проведення огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. 
Також зі змісту апеляційної скарги вбачається клопотання про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження, зазначаючи, що не був належним чином сповіщений про дату, час та місце судового розгляду, копію оскаржуваної постанови не отримував.

Висновки за результатами розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження
Дослідивши клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Вирішуючи питання щодо можливості поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження. Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення покладено на особу, яка звертається з апеляційною скаргою.
Чинні норми КУпАП в частині права на оскарження постанови судді місцевого суду є гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників судового розгляду і за аналогією з правом особи на доступ до суду, закріпленим у пункті 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, визначають порядок реалізації цього права, його законну мету.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Оскаржувану постанову ухвалено судом першої інстанції 01.12.2025 року без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 .
Звертаючись до суду із клопотанням про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності стверджується, що не був належним чином сповіщений про дату, час та місце судового розгляду, копію оскаржуваної постанови не отримував.
З матеріалів справи вбачається, що копію оскаржуваної постанови суду особі, яка притягується до адміністративної відповідальності не направлялася та згідно наявної в матеріалах справи заяви про ознайомлення, зареєстрованої судом першої інстанції 10.03.2026 року (згідно штампу вхідної кореспонденції), ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи про адміністративне правопорушення та відповідно зі змістом оскаржуваної постанови 16.03.2026 року.
Апеляційну скаргу подано до суду 18.03.2026 року.
Таким чином, з огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що, враховуючи здійснення розгляду справи в суді першої інстанції за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та відсутність в матеріалах справи відомостей щодо дати направлення та отримання особою копії оскаржуваної постанови суду, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_1 право на доступ до правосуддя.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
За положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив із того, що, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, викладені у протоколі, повністю підтверджуються дослідженим відеозаписом з місця події. Проаналізувавши вищевказані документи, суд приходить переконання, що вони є доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.
З огляду на наявні встановлені судом першої інстанції обставини справи та в подальшому досліджені апеляційним судом, судом першої інстанціях в повній мірі дотримано вищенаведені вимоги КУпАП та як результат винесено законну та обґрунтовану постанову щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції з огляду на наступне.
За положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 475651 ОСОБА_1 06.10.2025 року близько 23 год 49 хв в м. Одеса по вул. Академіка Корольова, 25 керував транспортним засобом марки Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 «Правил дорожнього руху України» відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п. 12 розділ 2 Інструкції № 1452/735).
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до п. 4 Інструкції № 1452/735, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
В якості додатків до протоколу про адміністративне правопорушення у відповідності до п. 6 розділу 2 Інструкції, долучено відеозаписи подій, що відбувалися в день складення проколу, а саме: запис з відео реєстратора та запис з ПВР 475714, 474927, про що міститься відмітка в протоколі.
Відео 2, що міститься на долученому до матеріалів справи диску, містить фіксацію руху спеціалізованого автомобіля працівників поліції та безпосередню зупинку вказаного в протоколі транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Згідно даного відео зупинка транспортного засобу відбулася близько 23 год 49 хв, що відповідає зазначеному в протоколі часу вчинення правопорушення. При цьому, сам факт керування транспортним засобом особою, яка притягується до адміністративної відповідальності не заперечується та не спростовується відповідними доводами.
Відео 1 (що наявне на диску) містить подальшу фіксацію подій, що відбувалися в день складення протоколу, в тому числі повідомлення ОСОБА_1 про причини зупинки транспортного засобу, а саме порушення Правил дорожнього руху України щодо здійснення перетину подвійної суцільної полоси руху (відео з ПВР 475714, 00 год 57 хв) та подальше винесення постанови за вказане порушення (00 год 04 хв), зміст якої оголошено під запис та підписано останнім. При цьому, з відеозапису в свою чергу вбачається, що факт вчинення даного порушення ПДР України особою, яка притягується до адміністративної відповідальності не заперечувався. З огляду на наведені обставини подій, доводи апеляційної скарги частині відсутності законних підстав зупинки транспортного засобу відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані.
Окрім наведеного, з долученого відеозапису подій також вбачається звернення працівників поліції із вимогою щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння, зазначаючи про наявність підстав для такого огляду та ознак наркотичного сп`яніння (00 год 05 хв), на що особа відповіла дослівно «не хочу нікуди їхати» (00 год 06 хв). З відеозапису вбачається, що працівники поліції неодноразово зверталися до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності із вимогою щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі (ПВР 474512, 00 год 20 хв, 00 год 23 хв), при цьому неодноразово роз`яснюючи останньому порядок визначений положеннями Інструкції № 1452/735 проходження огляду у випадку виявлення ознак наркотичного сп`яніння, згідно якої вказаний огляд проводиться у медичному закладі, з огляду на що доводи апеляційної скарги щодо не забезпечення працівниками поліції можливості пройти огляд за допомогою приладу Драгер відхиляються апеляційним судом. 
Апеляційним судом також відхиляються доводи апеляційної скарги щодо не забезпечення участі двох свідків, оскільки обов`язкова наявність таких передбачена у випадку неможливості забезпечення працівниками поліції застосування технічних засобів відеозапису, що також передбачено положення зазначеної Інструкції № 1452/735, а також ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16 лютого 2022 року № 1231-ІХ, та внесення відповідних доповнень. Натомість, фіксація подій здійснювалася працівниками поліції на відеореєстратор та боді камери, а тому залучення свідків не є обов`язковим в даному випадку.
З відео 474512 при цьому вбачається, що на неодноразові звернення працівників поліції з вимогою про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку особа, яка притягується до адміністративної відповідальності відповідала відмовою, що зафіксовано на 00 год 28 хв, у зв`язку із чим останньому повідомлено про наявність підстав для складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ознайомлено і правами та обов`язками передбаченими положеннями Конституції України ат КУпАП (00 год 29 год). З огляду на викладене, враховуючи наявність зафіксованої на відеозапис боді камер працівників поліції відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичному сп`яніння, доводи апеляційної скарги в частині не забезпечення працівниками поліції проведення медичного огляду визнаються апеляційним судом як необґрунтовані. До матеріалів справи в свою чергу також долучено відповідне направлення на проходження огляду в закладі охорони здоров`я із зазначенням відмови особи від проходження даного огляду.
Разом з тим, апеляційним судом також відхиляються доводи апеляційної скарги щодо не ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом, не надання такого на підпис та зазначення письмових пояснень, оскільки наведені твердження скаржника спростовуються наявними матеріалами справи, а саме відеозаписом подій ПВР 474512, з якого вбачається оголошення особі змісту складеного відносного нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та відмова ОСОБА_1 від підпису даного протоколу (00 год 40 хв, 00 год 44 хв).
Будь-яких інших належних та обґрунтованих доводів на спростування висновків суду першої інстанції особою, яка притягується до адміністративної відповідальності не надано.
За положеннями п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Таким чином, враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що зібраними по справі доказами в повній мірі підтверджена наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого останньому адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 – задовольнити.
Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2025 року.
Апеляційну скаргуособи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2025 року – залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складений 08 травня 2026 року.

Суддя О.С. Комлева