Справа № 183/9803/24
№ 2/183/1561/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2026 року м. Самар 

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді – Фролової В.О., 
за участі секретаря судового засідання – Сторожик А.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

У С Т А Н О В И В:

Позивач в інтересах якого діє його представник, адвокат Громов Ю.А., звернувся до суду з позовом про стягнення грошових коштів в сумі 390 000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у вересні 2022 року ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 390 000 грн. для купівлі та установки кабелю, а ОСОБА_2 зобов`язався купити та установити його ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, у липні 2023 року ОСОБА_2 власноручно оформив та передав ОСОБА_1 розписку від 26.07.2023 за змістом якої підтверджується зобов`язання ОСОБА_2 щодо купівлі кабелю для ОСОБА_1 та отримання 17.09.2022 від останнього грошових коштів в сумі 390 000 грн. Вказане зобов`язання виконано не було, кабель не придбано та не установлено, грошові кошти позивачу не повернуто, оригінал розписки наявний у позивача. З огляду на викладене, на підставі положень ст.526, 545 ЦК України, позивач звернувся із зазначеним позовом.
Ухвалою судді від 27.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 28.08.2025, без постановлення письмової ухвали , закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіслав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, будь-які заяви, клопотання до суду не надходили.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Як вбачається з написаного відповідачем рукописного тексту від 26.07.2023 на одному аркуші формату «А-4», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяв на кабель АПвЕГу 1*250 у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 390 000 грн., по 26.06.2023 кабель не поставив, грошові кошти не повернув. Грошові кошти були отримані 17.09.2022. ОСОБА_3 зобов`язався до 26.07.2023 повернути грошові кошти, у випадку їх не повернення у встановлений строк, зобов`язався передати як штраф дві земельні ділянки загальною площею 6,53 га та автомобіль КІА К25 2012 року, державні реєстраційні номери НОМЕР_1 .
Оригінал зазначеної розписки позивачем долучено до матеріалів цивільної справи.
Аналізуючи зміст позовних вимог, надані у їх підтвердження докази, суд вважає, що до правовідносин, що виникли між сторонами, підлягають застосуванню такі норми права.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Тлумачення як ст. 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер, й інші джерела правового регулювання, насамперед, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, виявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Згідно зі ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.09.2022 у справі № 405/5723/18 (провадження № 61-7659св21) вказано, що «саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту». 
Так, у п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України передбачено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.
Якщо одна із сторін договору передала у власність іншій стороні певне майно (сплатила кошти) і судом встановлено порушення еквівалентності зустрічного надання внаслідок невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків однієї із сторін, сторона, що передала майно (сплатила кошти), має право вимагати повернення переданого іншій стороні в тій мірі, в якій це порушує погоджену сторонами еквівалентність зустрічного надання. Тобто, якщо сторона, яка вчинила виконання, проте не отримала зустрічного надання в обсязі, який відповідає переданому майну (сплаченим коштам) і згодом відмовилася від договору, то вона може вимагати від сторони, яка порушила договір і не здійснила зустрічне надання, повернення майна (коштів) на підставі пункту 3 частини третьої статті 1212 ЦК України (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2020 року у справі № 537/4259/15-ц (провадження № 61-592св20).
Судом встановлено, дії відповідача ОСОБА_2 , який отримав 17.09.2022 від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 390 000 грн. для придбання кабелю та його подальшої установки, не виконав взятого на себе обов`язку у визначений строк, 26.07.2023 грошові кошти позивачу не повернув.
Отже, за таких обставин, суд висновує про наявність підстав для задоволення позову, стягнувши з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 390 000 грн., які були передані ОСОБА_2 в якості виконання позивачем свого зобов`язання, із застосуванням до спірних правовідносин п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України.
Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3900 грн.
Керуючись ст. ст. 12,13,76-82,89,141,223,263,265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 390 000 (триста дев`яносто тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3900 (три тисячі дев`ятсот) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено і підписано 05 червня 2026 року.

Суддя В.О. Фролова