ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

27 квітня 2026 року	Справа №160/6400/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпрі адміністративну справу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Відповідач 1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, вул. Набережна Перемоги, 26 м. Дніпро, Код ЄДРПОУ 21910427), Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ( пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, індекс 84122, адреса для листування: вул. Надії Алексеєнко, 106, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., індекс 49008, ЄДРПОУ 13486010) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

УСТАНОВИВ:

17.03.2026 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Відповідач 1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій просить:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, з додаванням заробітної плати та страхового стажу по 01.01.2026 року включно, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час попереднього перерахунку пенсії, починаючи з 01 лютого 2026 року, ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, з додаванням заробітної плати та страхового стажу по 01.01.2026 року включно, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час попереднього перерахунку пенсії, починаючи з 01 лютого 2026 року.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час попереднього перерахунку пенсії , починаючи з 01.02.2026 року.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у перерахунку пенсії № 912150171461 від 18.02.2026 року, з чим позивач не погоджується, тому звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою від 20 березня 2026 року суд відкрив провадження у адміністративній справі та призначив до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
07.04.2026 Головне управління Пенсійного фонду України В Донецькій області долучило відзив на позовну заяву, де вказав, що Пенсійним фондом України 24.03.2025 автоматично проведено масовий перерахунок по стажу відповідно до абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону № 1058 ОСОБА_1 з 01.04.2025, стаж враховано за період з 01.03.2023 по 31.01.2025. 
Загальний страховий стаж ОСОБА_1 після проведення перерахунку становить 42 роки 8 місяців 10 днів. Оскільки після попереднього перерахунку пенсії відповідно до частини 4 статті 42 Закону № 1058 пройшло менш ніж два роки та набуто менше ніж 24 місяці страхового стажу, в ОСОБА_1 відсутнє право на проведення перерахунку пенсії з 01.02.2026 з врахуванням набутого стажу та заробітної плати. 
Отже, наведеними правовими приписами Кабінету Міністрів України надано повноваження з визначення порядку проведення перерахунку пенсії з метою її індексації. Такі норми законодавець прийняв з метою не допущення погіршення становища тих громадян, пенсії яким призначено з більш раннього періоду.
Розмір пенсії ОСОБА_1 обчислено відповідно до вимог чинного законодавства. Спірних правовідносин між ОСОБА_1 та відповідачем не має.
09.04.2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області долучило до матеріалів справи копію пенсійної справи позивача.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України та отримую пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є працюючим пенсіонером. 
11 лютого 2026 року позивач звернулася з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, з додаванням заробітної плати та страхового стажу по 01.01.2026 року включно, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час попереднього перерахунку пенсії, починаючи з 01 лютого 2026 року.
25 лютого 2026 року отримала рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у перерахунку пенсії № 912150171461 від 18 лютого 2026 року, яке обґрунтовано тим, що за результатами розгляду матеріалів пенсійної справи та доданих до заяви документів, встановлено, що перерахунок пенсії відповідно до частини четвертої статті 42 Закону було проведено автоматичним способом МП по стажу з 01.04.2025 року. 
Не погоджуючись з діями відповідачів стосовно відмови у перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час попереднього перерахунку пенсії, починаючи з 01 лютого 2026 року, позивач звернувся суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним у відзиві, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
За приписами статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом №1058-IV.
Статтею 9 Закону №1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 10 Закону №1058-ІV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Отже, Законом № 1058-IV передбачено чіткий перелік видів пенсії, які призначаються за цим законом, а також визначено право вибору виду пенсії.
Згідно частиною першою статті 28 Закону №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. […]. За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини.
Відповідно до частини другої статті 28 Закону №1058-IV з 01 січня 2018 року для осіб, які досягли віку 65 років, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі 40 відсотків мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, але не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Відповідно частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Частиною другою статті 40 Закону №1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.
Згідно з частиною четвертою статті 42 Закону №1058-IV у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Органи Пенсійного фонду щороку з 01 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 01 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами 1-3 цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Згідно із пунктом 3 Порядку проведення перерахунку пенсії без додаткового звернення особи відповідно до частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 18 травня 2018 року №10-1, перерахунок пенсії проводиться пенсіонеру, який після призначення (перерахунку) пенсії:
-продовжував працювати та має не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію або із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії;
-продовжував працювати і має менш як 24 місяці страхового стажу. Перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки з дня звернення за призначенням (попереднім перерахунком) пенсії.
Перерахунок проводиться з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) та із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію.
З аналізу наведених норм вбачається, що перерахунок пенсії проводиться з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону №1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
З матеріалів справи встановлено, що переведення позивача з одного виду пенсії на інший не відбувалося. Фактично, після призначення пенсії, обчисленої відповідно до Закону №1058-ІV, позивач продовжив працювати та маючи не менш як 24 місяці страхового стажу, звернувся до відповідача з заявою щодо перерахунку пенсії з застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески по 01.01.2026 року включно.
При цьому вид пенсії з моменту призначення змінити не просив. У матеріалах справи відомості щодо переведення позивача на інший вид пенсії відсутні.
Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що у випадку, коли пенсіонер продовжував працювати після призначення йому пенсії, то подальший перерахунок його пенсії проводиться з урахуванням нового набутого ним стажу та із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія, або за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), проте того показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Отже, перерахунок пенсії на підставі частини четвертої статті 42 Закону №1058-IV здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Аналізуючи наведені норми, Верховний Суд у постановах від 18 листопада 2020 року у справі №522/1916/17, від 21 жовтня 2021 року у справі №2-а-2430/11, від 02 квітня 2024 року у справі №420/19398/23 дійшов таких висновків: «за змістом частини другої статті 40 та частини четвертої статті 42 Закону №1058-IV, передбачений у формулі визначення заробітної плати для обчислення пенсії (Зп = Зс х (Ск: К)) показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії (Зс), який використовується при призначенні пенсії, є величиною незмінною і не підлягає коригуванню при перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення.
Тому під час здійснення такого перерахунку у формулі визначення заробітної плати для обчислення пенсії можуть змінюватися лише показники суми коефіцієнтів заробітної плати за кожний місяць (Ск) та кількості місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати застрахованої особи (К).
Тобто перерахунок пенсії на підставі частини четвертої статті 42 Закону №1058-ІV здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, та розраховується за формулою, наведеною в частині другій статті 40 цього Закону. При такому перерахунку зазначений показник середньої заробітної плати залишається незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.»
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Виходячи з наведеного вище правового регулювання в контексті спірних правовідносин, суд виснував, що пенсіонер має право обрати метод обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії, в тому числі і з урахуванням заробітної плати, яку він отримував до моменту перерахунку пенсії, але не має права вимагати застосування показника середньої заробітної плати працівників, за певний календарний рік.
Суд не погоджується з твердженнями Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, що пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом №1788 та оскільки призначення пенсії вже відбулося незалежно від виду призначеної пенсії, надалі можливо лише здійснити перерахунок пенсії, поновлення або перехід на інший вид пенсії.
Суд звертає увагу пенсійного фонду, що позивач просить перерахунок та виплату пенсії із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, з додаванням заробітної плати та страхового стажу по 01.01.2026 року включно, тобто здійснити перерахунок та виплату пенсії із врахування заробітної плати, оскільки позивач продовжує працювати, а не здійснити переведення на інший вид пенсії.
Суд зазначає, що загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципом диференціації розмірів пенсій залежно від тривалості страхового стажу та розміру заробітної плати (доходу). Пенсія за віком розраховується за єдиною формулою для всіх, а розмір пенсії обчислюється індивідуально для кожної особи і залежить від тривалості набутого страхового стажу особи (коефіцієнта страхового стажу), від величини одержуваного заробітку (доходу), з якого було сплачено страхові внески (індивідуального коефіцієнта заробітної плати), та часу виходу на пенсію. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати визначається за кожен місяць періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, шляхом співвідношення суми заробітної плати застрахованої особи та середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за один і той же місяць.
Порядок обчислення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії визначено у статті 40 Закону №1058-IV, яка передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.
Воднораз, вказана норма дозволяє за бажанням пенсіонера включати до страхового стажу додаткові періоди роботи (будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року включно), або навпаки виключати зі страхового стажу певні періоди роботи (якщо протягом них були низькі заробітки) для підвищення розміру пенсії.
Так, згідно з абзацом 3 частини 1 статті 40 Закону №1058-IV за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.
Виключення із підрахунку заробітної плати періодів з найнижчим заробітком з дотриманням умов, наведених у першому реченні абзацу 3 частини 1 статті 40 Закону №1058-IV, а також виключення із підрахунку заробітної плати додаткових періодів, які вказані у другому реченні абзацу 3 частини 1 статті 40 Закону №1058-IV, є оптимізацією заробітної плати для обчислення пенсії. Право вибору таких періодів страхового стажу надається пенсіонеру.
Межі обов`язків за відповідною правовою нормою різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці (Kudla v. Polandа № 30210/96).
З огляду на наведене, розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог, відповідно до приписів статті 9 Кодексу України про адміністративне судочинство, суд зробив висновок, що порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 912150171461 від 18.02.2026 року.
Відповідно до ч.2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З огляду на вищезазначене, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, та з урахуванням положень ч.2ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.02.2026 року про перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, з додаванням заробітної плати та страхового стажу по 01.01.2026 року включно, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час попереднього перерахунку пенсії, починаючи з 01 лютого 2026 року, з врахуванням позиції суду позиції суду у рішенні.
Суд наголошує, що при повторному розгляді заяви позивача відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, що визнане судом протиправним, і повинен вирішити заяву позивача з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій справі.
Висновки суду, викладені в мотивувальній частині його рішення є в однаковій мірі обов`язковими для врахування суб`єктом владних повноважень при здійсненні своїх повноважень на виконання рішення суду, як і висновки, визначені в резолютивній частині рішення. Суд зауважує, що при визначенні меж встановлених зобов`язань необхідно враховувати як резолютивну, так і мотивувальну частини судового рішення.
Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не приймалось рішення по суті заяви позивача, відтак відповідальним за опрацювання заяви позивача та прийняття відповідного рішення є, в даному випадку, визначений у встановленому порядку територіальний орган Пенсійного фонду - Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області і саме його рішення оскаржується в судовому порядку, відтак на останнього має бути покладено й обов`язок відновлення порушених прав позивача.
Підсумовуючи усе вищеперелічене, суд зробив висновок, що цей адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (чч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивач при зверненні до суду поніс судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1331,20 грн, що документально підтверджується квитанцією від 102.03.2026 № 15.
Оскільки задоволено основну позовну вимогу позивача, сплачений судовий збір за подання позову до суду в сумі 1331,20 грн потрібно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. 
Керуючись ст. 77, 78, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Відповідач 1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, вул. Набережна Перемоги, 26 м. Дніпро, Код ЄДРПОУ 21910427), Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ( пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, індекс 84122, адреса для листування: вул. Надії Алексеєнко, 106, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., індекс 49008, ЄДРПОУ 13486010) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 912150171461 від 18.02.2026 року.
Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.02.2026 року про перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, з додаванням заробітної плати та страхового стажу по 01.01.2026 року включно, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час попереднього перерахунку пенсії, починаючи з 01 лютого 2026 року, з врахуванням позиції суду позиції суду у рішенні.
У задоволенні решти вимог позивача - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань : Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ( пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, індекс 84122, адреса для листування: вул. Надії Алексеєнко, 106, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., індекс 49008, ЄДРПОУ 13486010) судові витрати з оплати судового збору у сумі 1331,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук