ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" червня 2026 р. Справа№ 910/4485/26
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Барсук М.А.
суддів: Руденко М.А. 
Пономаренка Є.Ю. 

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.04.2026 про передачу справи на розгляд до іншого суду
у справі №910/4485/26 (суддя Літвінова М.Є.)
за позовом ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 
про визнання недійсними договору дарування та акту приймання-передачі частини частки у статутному капіталі, скасування реєстраційних дій, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог 

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому просить суд: 
- визнати недійсним договір дарування частини частки розміром 5%, що становить 15 000 гривень 00 коп. у статутному фонді (капіталі) Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРМОІЗОЛ-К" від 03.12.2025 року;
- визнати недійсним акт приймання-передачі частини частки розміром 5%, що становить 15 000 гривень 00 коп. частки у статутному фонді (капіталі) Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРМОІЗОЛ-К" від 03.12.2025 року; 
- скасувати реєстраційну дію від 27.12.2025 року, вчинену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пахниць Н.В. щодо інформації про Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕРМОІЗОЛ-К" та скасувати реєстраційну дію, щодо інформації про Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕРМОІЗОЛ-К" від 02.04.2026, вчинену державним реєстратором Дарницької РДА Божок О.А., привівши стан ЄДР до початкового, який існував до моменту укладення оскаржуваного договору від 03.12.2025 року: ОСОБА_1 (Позивач) - 50%, ОСОБА_2 (Відповідач-1) - 50%.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначив, що 03 грудня 2025 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір дарування частини частки розміром 5%, що становить 15 000 гривень 00 коп. у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРМОІЗОЛ-К", проте, позивача не було повідомлено про намір відчуження частки статутного капіталу товариства.
Крім того, за доводами позивача, відчуження частки статутного капіталу товариства відбулось з порушенням п.п. 7.3.2 та 7.4.1 Статуту та ч.3 ст. 20 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", оскільки позивачу не надано переважне право на придбання частки, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд визнати недійсним договір, акт від 03.12.2025 та скасувати реєстраційні дії.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2026 у справі №910/4485/26 позовну заяву направлено за підсудністю до Господарського суду Київської області.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що оскільки відповідачі зареєстровані у Київській області, а тому позовна заява не відноситься за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.04.2026 у справі №910/4485/26 та передати справу для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.
Апеляційна скарга мотивована тим, що предмет спору в поданому позові пов`язаний із зміною складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРМОІЗОЛ-К», місцезнаходженням якого є: місто Київ, Дарницький р-н., вул. Ялтинська, буд. 5-б, а тому дана справа підлягає розгляду саме Господарським судом міста Києва, як судом виключної підсудності за місцем знаходження юридичної особи, щодо корпоративних прав якої є спір.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/4485/26 в передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.
Ухвалою суду від 11.05.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.04.2026 у справі №910/4485/26; повідомлено сторін, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення (виклику) учасників справи.
Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням учасників справи не заявлено.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Положеннями статті 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції.
Підсудність визначається колом справ у спорах, вирішення яких віднесено до підвідомчості певного господарського суду.
Згідно п. 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.
Відповідно до ст. 24 Господарського процесуального кодексу України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.
Суд першої інстанції, передаючи справу за підсудністю до Господарського суду Київської області, зазначив, що оскільки відповідачі зареєстровані у Київській області, а тому позовна заява не відноситься за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.
Дійсно, за загальним правилом згідно з положеннями частини 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Водночас, стаття 30 ГПК України визначає порядок розгляду справ за виключною підсудністю, перелік категорій справ у якій розширеному тлумаченню не підлягає.
Виключна підсудність - це правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що деякі категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. Виключна підсудність за змістом статті 30 ГПК України, визначає суд, яким має бути розглянуто справу.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.04.2022 у справі №917/1212/21 та від 16.08.2019 у справі №916/142/19.
Правило про виключну підсудність застосовується судом у будь-якому випадку за наявності визначених законом умов, не залежить від волі сторін, а також наявності чи відсутності обґрунтувань учасників справи щодо її застосування.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.04.2022 у справі №917/1212/21 та від 15.05.2018 у справі №905/1566/17.
Виходячи з комплексного аналізу положень статей 30, 31 ГПК України, суди не можуть допускати випадків будь-яких спорів щодо підсудності, оскільки ГПК України чітко визначено категорії спорів, які повинні розглядатися тільки за виключною підсудністю.
Так, частина 6 статті 30 ГПК України встановлює виключну підсудність спорів, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі спори між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів, а також спори, що виникають з правочинів щодо корпоративних прав (крім акцій) в юридичній особі, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням юридичної особи.
Отже, до спорів які виникли з корпоративних відносин, застосовується виключна підсудність. Такі спори не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності, а розглядаються господарським судом за місцезнаходженням юридичної особи.
Метою запровадження законодавцем норми частини 6 статті 30 ГПК України є необхідність концентрації усіх корпоративних спорів, що виникають з корпоративних правовідносин або правочинів стосовно реалізації корпоративних прав у юридичній особі, у господарському суді за місцезнаходженням такої юридичної особи з метою дотримання принципу судового контролю та ефективності судового захисту прав та інтересів учасників таких корпоративних правовідносин в межах одного суду.
Під корпоративними спорами слід розуміти спори, що виникають з корпоративних відносин.
За приписами частин 1, 2 статті 96-1 Цивільного кодексу України, права учасників юридичних осіб (корпоративні права) - це сукупність правомочностей, що належать особі як учаснику (засновнику, акціонеру, пайовику) юридичної особи відповідно до закону та статуту товариства. Корпоративні права набуваються особою з моменту набуття права власності на частку (акцію, пай або інший об`єкт цивільних прав, що засвідчує участь особи в юридичній особі) у статутному капіталі юридичної особи.
Справи, що виникають з корпоративних відносин - це, по-перше, спори між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), по-друге, спори між учасниками (засновниками, акціонерами) господарського товариства, що пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства та ґрунтуються на корпоративних правах, тобто на правах і правомочностях особи, передбачених законом і статутними документами, у зв`язку з наявністю у цієї особи частини в статутному фонді (майні) господарського товариства.
Таким чином, за змістом наведеної статті ознаками корпоративних прав є те, що суб`єктом цих прав є особа, яка має частку в статутному фонді (майні) товариства та набула правомочностей, передбачених законом та статутом товариства (організаційних та майнових).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №757/39672/17-ц, від 04.09.2019 у справі №927/90/19.
Для визначення спору щодо конкретного оспорюваного правочину корпоративним, необхідно встановити правову природу такого правочину, а саме: чи виник такий правочин з корпоративних відносин між сторонами такого правочину щодо володіння, користування й розпорядження належними сторонам корпоративними правами у підприємстві.
Так, предметом спору у даній справі є:
- визнання недійсним договір дарування частини частки розміром 5%, що становить 15 000 гривень 00 коп. у статутному фонді (капіталі) Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРМОІЗОЛ-К" від 03.12.2025;
- визнання недійсним акт приймання-передачі частини частки розміром 5%, що становить 15 000 гривень 00 коп. частки у статутному фонді (капіталі) Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРМОІЗОЛ-К" від 03.12.2025; 
- скасування реєстраційної дії від 27.12.2025 року, вчинену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пахниць Н.В. щодо інформації про Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕРМОІЗОЛ-К" та скасувати реєстраційну дію, щодо інформації про Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕРМОІЗОЛ-К" від 02.04.2026 року, вчинену державним реєстратором Дарницької РДА Божок О.А., привівши стан ЄДР до початкового, який існував до моменту укладення оскаржуваного договору від 03.12.2025 року: ОСОБА_1 (Позивач) - 50%, ОСОБА_2 (Відповідач-1) - 50%.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначив, що 03 грудня 2025 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір дарування частини частки розміром 5%, що становить 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) коп. у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРМОІЗОЛ-К", проте, позивача не було повідомлено про намір відчуження частки статутного капіталу товариства.
Крім того, за доводами позивача, відчуження частки статутного капіталу товариства відбулось з порушенням п.п. 7.3.2 та 7.4.1 Статуту та ч.3 ст. 20 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", оскільки позивачу не надано переважне право на придбання частки.
Отже, заявлений позивачем спір виник між її учасниками Товариства у зв`язку з укладенням правочину щодо корпоративних прав у юридичній особі, а тому належить до категорії корпоративних спорів, визначених пунктом 4 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України. З огляду на це, такий спір підлягає розгляду за правилами виключної підсудності - за місцезнаходженням відповідної юридичної особи.
Відповідно до інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРМОІЗОЛ-К" є: 02660, м. Київ, Дарницький р-н., вул. Ялтинська, буд. 5-б.
З огляду на наведене, колегія суддів дійшла до висновку, що спір у даному випадку має вирішуватись за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням юридичної особи, а не за місцезнаходженням відповідачів - учасників такої юридичної особи, про що помилково виснував суд першої інстанції.
А тому, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що даний спір не належить до територіальної юрисдикції Господарського суду міста Києва та підлягає передачі до Господарського суду Київської області.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Частиною 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
З огляду на вищевикладені обставини колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали було невірно застосовано норми процесуального права, у зв`язку з чим ухвала Господарського суду міста Києва від 23.04.2026 підлягає скасуванню, а справа № 910/4485/26 - передачі до Господарського суду міста Києва на стадію вирішення питання щодо відкриття провадження в порядку, визначеною Главою 2 Розділу ІІІ ГПК України.
У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського суду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 280, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.04.2026 у справі № 910/4485/26 задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.04.2026 у справі № 910/4485/26 скасувати. 
3. Матеріали справи № 910/4485/26 направити до Господарського суду міста Києва на стадію вирішення питання про відкриття провадження в порядку, визначеною Главою 2 Розділу ІІІ ГПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.А. Барсук 

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко