ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/76/24	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Філінюка І.Г.
суддів Аленіна О.Ю., Таран С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНТРО ЕКСПО 2024» про ухвалення додаткового рішення 
за результатом розгляду апеляційної скарги Заступника керівника Одеської обласної прокуратури 
на рішення Господарського суду Одеської області від 14.05.2024 та на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 30.05.2024 
по справі №916/76/24 
за позовом керівника Чорноморської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України; Південного офісу Держаудитслужби 
до відповідачів: 
1.Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Ватра-Південний регіон” (нова назва ТОВ «ВІНТРО ЕКСПО 2024»); 
2.Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» 
про визнання недійсним договору та стягнення.

суддя суду першої інстанції – Рога Н.В. 
місце винесення рішень: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області. 
Повний текст рішення складено та підписано:24 травня 2024. 
Повний текст додаткового рішення складено та підписано: 31 травня 2024. 

В С Т А Н О В И В :

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.05.2026 апеляційну скаргу Заступника керівника Одеської обласної прокуратури – залишено без задоволення.
Змінено мотивувальну частину рішення Господарського суду Одеської області від 14.05.2024 по справі №916/76/24, виклавши її в редакції постанови суду апеляційної інстанції, в іншій частині рішення залишено без змін.
Додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 30.05.2024 у справі №916/76/24 – залишено без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладено на Одеську обласну прокуратуру.
07.05.2026 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНТРО ЕКСПО 2024» про ухвалення додаткового рішення, у якій просить стягнути з Чорноморської окружної прокуратури на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНТРО ЕКСПО 2024» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 49 200,00 грн.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2026 визначено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНТРО ЕКСПО 2024» про ухвалення додаткового рішення у справі №916/76/24 здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНТРО ЕКСПО 2024» до 18.05.2026.
13.05.2026 до суду надійшов відзив Чорноморської окружної прокуратури на заяву про розподіл судових витрат, у якому просить відмовити у задоволенні заяви, у зв`язку з тим, що витрати не відповідають критеріям необхідності, співмірності та розумності.
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНТРО ЕКСПО 2024» про стягнення судових витрат, колегія суддів вважає, що вказана заяви підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу )
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 зазначеного Кодексу для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.
За змістом статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Так, 11 січня 2024 року між Адвокатським об`єднанням «А.С.А. ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІНТРО ЕКСПО 2024» (попередня назва ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ВАТРА-ПІВДЕННИЙ РЕГІОН») було укладено Договір про надання правової допомоги № 2402 (наявний в матеріалах справи).
10 липня 2024 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 3 до Договору про надання правової допомоги № 2402 від 11.01.2024 року, відповідно до умов якої Адвокатське об`єднання «А.С.А. ГРУП» зобов`язалось здійснювати юридичний супровід судового процесу у Південно-західному апеляційному господарському суді у справі № 916/76/24 за апеляційною скаргою Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України та Південного офісу Держаудитслужби на рішення Господарського суду Одеської області від 14.05.2024 року та додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 30.05.2024 року, яке включало:
- Ознайомлення із апеляційними скаргами та формування правової позиції;
- Підготовку та подання до суду відзивів на апеляційні скарги;
- Підготовку та подання необхідних процесуальних документів (заяви, клопотання);
- Участь у судових засіданнях (в режимі відеоконференції);
- Підготовку та подання клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу.
Згідно з пунктом 2 Додаткової угоди № 3 від 10.07.2024, за надання правничої допомоги Клієнт сплачує на користь Адвокатського об`єднання винагороду у розмірі гривневого еквіваленту 1200 (однієї тисячі двохсот) доларів США за середнім курсом продажу, що публікується на ресурсі minfin.com.ua.
05.05.2026 АО «А.С.А.ГРУП» було направлено Відповідачу-2 звіт про надані послуги відповідно до Додаткової угоди № 3 від 10.07.2024 року до Договору про надання правової допомоги № 2402 від 11.01.2024 року, копія якого додається.
Надані послуги були прийняті в повному обсязі, що підтверджується актом №050526/1 від 05.05.2026.
На виконання п. 2.8 Договору укладеного між Адвокатським об`єднанням та Позивачем було залучено адвоката Письменну Н.В., що підтверджується Договором від 12.01.2024.
Отже розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.
Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІНТРО ЕКСПО 2024» надано належні докази в підтвердження його витрат на оплату послуг адвоката.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 щодо питання застосування приписів частини третьої статті 126 ГПК України стосовно змісту детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, викладено такі висновки:
«Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду виснує, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.
Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.
Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо».
Отже, враховуючи положення статей 86, 123, 126, 129 ГПК України, дослідивши докази, надані Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІНТРО ЕКСПО 2024» на підтвердження судових витрат у формі передбаченого договором про надання правової допомоги фіксованого розміру гонорару адвоката, зважаючи на незмінну позицію Товариства у суді першої та апеляційної інстанції, незначну кількість підготовлених процесуальних документів (відзив на апеляційну скаргу, клопотання про зупинення та поновлення, а також клопотання про про призначень судових засідань у режимі конференції), а також беручи до уваги принципи диспозитивності та змагальності господарського судочинства, критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІНТРО ЕКСПО 2024» про розподіл судових витрат, а саме шляхом стягнення з Одеської обласної прокуратури на користь Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІНТРО ЕКСПО 2024» - 20 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем у суді апеляційної інстанції, а в решті вимог заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу необхідно відмовити.
З приводу суб`єкта, на якого покладається обов`язок з відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів враховує таке.
Згідно з частиною 5 статті 53 ГПК України, у разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. Дещо інший механізм визначено цією ж статтею стосовно звернення з позовом прокурора. Так, у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Водночас загальна норма частини 1 статті 55 ГПК України передбачає, що органи та особи, які відповідно до цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб, мають процесуальні права та обов`язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком обмежень, передбачених частиною другою цієї статті (стосовно права укладати мирові угоди).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.10.2022 у справі № 923/199/21 дійшла висновку, що за змістом наведених положень процесуального закону прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, набуває статусу сторони у справі - позивача лише у випадках, передбачених відповідним процесуальним законом, однак у разі відкриття провадження у справі за поданим ним позовом, він має ті ж права та обов`язки, що їх має позивач, за винятком права укладати мирову угоду.
Відтак, звертаючись із позовом в інтересах держави, прокурор є суб`єктом сплати судового збору та самостійно здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат (додаткова постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.11.2024 у cправі №922/3953/21).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.10.2022 у справі № 923/199/21 звернула увагу на те, що у вирішенні питання щодо розподілу судових витрат за наслідками розгляду справ, провадження в яких відкрито за позовом прокурора в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позиція цього органу щодо заявленого прокурором позову не є вирішальним критерієм, оскільки прокурор бере участь у розподілі судових витрат нарівні з іншими учасниками справи.
За змістом статей 42, 46, 53, 56 ГПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, набуває статусу сторони у справі - позивача лише у випадках, передбачених процесуальним законом, однак у разі відкриття провадження у справі за поданим ним позовом він має ті ж права та обов`язки, що їх має позивач, за винятком права укладати мирову угоду.
Звертаючись із позовом в інтересах держави, прокурор є суб`єктом сплати судового збору та самостійно здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат.
Відтак, з огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у даному випадку саме на Одеську обласну прокуратуру мають бути покладені витрати відповідача на професійну правничу допомогу за розгляд справи в апеляційному суді, оскільки саме Одеська обласна прокуратура є заявником апеляційної скарги у даній справі.
Отже, заява Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІНТРО ЕКСПО 2024» про ухвалення додаткового рішення у справі №916/76/24 підлягає задоволенню частково, стягненню з Одеської обласної прокуратури підлягають витрати понесені товариством при розгляді Південно-західним апеляційним господарським судом апеляційної скарги Одеської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Одеської області від 14.05.2024 та на додаткове рішення від 30.05.2024 у справі №916/76/24 у розмірі 20 000,00 грн.

Керуючись статтями 123, 129, 232, 233, 236, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд –
П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІНТРО ЕКСПО 2024» – задовольнити частково.
Стягнути з Одеської обласної прокуратури на користь Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІНТРО ЕКСПО 2024» - 20 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
В іншій частині заяви відмовити.
Доручити Господарському суду Одеської області видати наказ на виконання цієї додаткової постанови.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя С.В. Таран