Справа № 464/1280/26
пр.№ 2/464/1611/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2026 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:     
головуючої – судді - БЕСПАЛЬОК О.А.,
з участю секретаря судових засідань – БРИНОШ А.Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом 

Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА - НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

В С Т А Н О В И В :
ТОВ «Іннова-Нова» через підсистему «Електронний суд» звернулося з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором надання грошових коштів у позику №6386951224 від 18 грудня 2024 року у розмірі 19610 грн. та судові витрати у розмірі 2662 грн. 40 коп. 
Позов мотивує тим, що 18 грудня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_2 укладено договір про надання грошових коштів у позику №6386951224. Вказаний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позики, позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 6000 грн. шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою. Умовами вказаного договору позики передбачено: тип позики кредит; строк кредиту 360 днів; мета отримання кредиту : споживчі (особисті) потреби; тип процентної ставки – фіксована; стандартна процентна ставка 1% в день та застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору, 0,87% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня з дати укладення договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Відповідачка всупереч умовам договору кредиту свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, суму позики не повернула, проценти за користування грошовими коштами не сплатила, внаслідок чого станом на день звернення до суду з даною позовною заявою, має заборгованість перед позивачем у розмірі 19610 грн., з яких: 5000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2610 грн. заборгованість за процентами; 12000 грн. – неустойка за кожен день прострочення повернення позики та/або прострочення сплати процентів у строки. За вказаних обставини, позивач ТОВ «Іннова-Нова» звернулося до суду з даним позовом.
03 березня 2026 року ухвалою суду дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду на 24 березня 2026 року, а також витребувано у АТ «Таскомбанк» додаткові докази.
18 березня 2026 року АТ «Таскомбанк» надійшли витребувані докази.
Ухвалою суду від 24 березня 2026 року розгляд справи відкладено на 08 квітня 2026 року, у зв`язку із неявкою відповідачки.
06 квітня 2026 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідачка заперечує проти задоволення позову, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту укладення кредитного договору саме відповідачкою, ознайомлення її з умовами кредитування, а також факту отримання нею кредитних коштів. Матеріали справи не містять належним чином підписаних відповідачкою договору, паспорта споживчого кредиту, графіка платежів чи правил надання позики. Надані документи не містять електронного підпису відповідачки, а лише її персональні дані. При цьому позивач не надав доказів того, що саме з наданими правилами відповідачка ознайомлювалася під час укладення договору. З урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, правила кредитування не можуть вважатися складовою договору без належного підтвердження ознайомлення та погодження позичальника. Крім того, позивачем не надано належних доказів перерахування кредитних коштів відповідачці, зокрема платіжних документів, банківських виписок чи інших первинних бухгалтерських документів. Розрахунок заборгованості є необґрунтованим та суперечливим, оскільки позивач не надав належного пояснення порядку нарахування процентів та неустойки. Розмір заявленої неустойки та процентів є явно завищеним, не відповідає принципам справедливості, добросовісності та вимогам законодавства про захист прав споживачів і споживче кредитування. Враховуючи викладене, відповідачка просить відмовити у задоволенні позову в частині стягнення процентів та неустойки, а позов задоволити лише частково — у межах фактично отриманої суми тіла кредиту в розмірі 5000 грн. Просить розгляд справи проводити у відсутності відповідачки та її представника.
Ухвалою суду від 08 квітня 2026 року розгляд справи відкладено на 29 квітня 2026 року, з метою реалізації процесуальних прав позивача на подання відповіді на відзив.
29 квітня 2026 року розгляд справи не відбувся, у зв`язку із збоями роботи ВКЗ. Розгляд справи відкладено на 28 травня 2026 року. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно з позовними вимогами просить розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить такий задоволити.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, проте представник останньої подавла заяву про розгляд справи у їхній відсутності.
У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно до ст.ст.81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками.
Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми.
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Згідно ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Відповідно до ст.3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Судом встановлено, що 18 грудня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_2 укладено договір надання грошових коштів у кредит №6386951224, який підписаний відповідачкою електронним підписом з одноразовим ідентифікатором.
Згідно рішення №05-09/2025 Єдиного учасника ТОВ «Іннова Фінанс» від 05 вересня 2025 року, назву товариства ТОВ «Іннова Фінанс» змінено на ТОВ «Іннова-Нова».
Відповідно до договору про надання грошових коштів у кредит №6386951224 від 18 грудня 2024 року, кредитодавець надав позичальникові кредит у розмірі 6000 грн., строком на 360 днів, із стандартною процентною ставкою 1% за 1 день користування кредитом.
Пунктом 3.1. договору передбачено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: НОМЕР_1 .
Згідно з п.6.4 договору у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом, щонайменше на один календарний місяць, товариство має право вимагати повернення кредиту (в тому числі і всіх платежів передбачених даним договором), строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Вимога надсилається в особистий кабінет позичальника та/або у вигляді електронного листа на електронну адресу позичальника, зазначену в договорі (або окремо надану позичальником товариству) та/або шляхом смс-повідомлення на номер телефону позичальника зазначений в договорі або в його особистому кабінеті та/або відправки повідомлення в месенджер та/або шляхом направлення повідомлення в спосіб передбачений цим пунктом договору на додаткові контактні дані позичальника, вказані в цьому договорі (або окремо повідомлені позичальником або зазначені ним в особистому кабінеті). Моментом отримання позичальником повідомлення є момент отримання товариством електронного підтвердження про таке направлення. В даному випадку позичальник повинен здійснити повне дострокове повернення кредиту та процентів (в тому числі і всіх платежів передбачених даним договором) протягом 30 календарних днів, з дня отримання від товариства повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов цього договору, така вимога товариства втрачає чинність. При цьому, в даному випадку вважається, що позичальник усунув порушення умов договору, якщо на 31-й день, з дня отримання від товариства вищезазначеної вимоги (повідомлення), у позичальника буде відсутня будь-яка прострочена заборгованість за договором, в тому числі заборгованість, що зумовила направлення позичальнику повідомлення (вимоги) та/або заборгованість, що виникла після направлення такої вимоги (повідомлення). В іншому разі, вимога залишається дійсною, а позичальник зобов`язаний не пізніше 30-го дня, з дня одержання вимоги (повідомлення), повернути в повному обсязі кредит, сплатити проценти та інші платежі передбачені договором.
Також, під час укладення вищевказаного договору позики, відповідачкою 18 грудня 2025 року підписано електронними підписами з одноразовими ідентифікаторами паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання позивачем ТОВ «Іннова Фінанс» кредитних коштів відповідачці, додаток N1 до договору №6386951224 від 18 грудня 2024 року, яким є таблиця обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику, в якому відображені: дата видачі позики/дата платежу, кількість днів у розрахунковому періоді, чиста сума позики/сума платежу за розрахунковий період, сума позики за договором/погашення суми позики, проценти за користування позикою, реальна річна процентна ставка, загальна вартість позики, а також підписано оферту, яка є пропозицією укладення договору надання грошових коштів у кредит №6386951224 від 18 грудня 2024 року, в якій викладені умови отримання відповідачкою кредиту від ТОВ «Іннова Фінанс», які є аналогічними умовам отримання відповідачкою кредиту від ТОВ «Іннова Фінанс», що зазначені у договорі надання грошових коштів у кредит №6386951224.
Згідно квитанції до платіжної інструкції №20075-1354-173634558, ТОВ «Іннова Фінанс» на платіжну картку відповідачки НОМЕР_1 , 18 грудня 2024 року перерахувало кредитні кошти у розмірі 6000 грн.
Згідно інформації АТ «Таскомбанк», яка надійшла на адресу суду на виконання вимог ухвали про витребування доказів встановлено, що 18 грудня 2024 року на платіжну картку № НОМЕР_2 ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) було зараховано платіж у сумі 6000 грн., що також підтверджується випискою про рух коштів по вищезгаданій банківській картці.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі N2-1383/2010 (провадження N14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Враховучи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем ТОВ «Іннова-Нова» доведено факт укладення 18 грудня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_2 договору надання грошових коштів у кредит №6386951224, а також отримання відповідачкою 18 грудня 2024 року коштів у кредит в сумі 6000 грн. на підставі вищевказаного договору.
Таким чином, ТОВ «Іннова Фінанс» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, здійснивши переказ коштів відповідачці на банківську картку, яка зазначена останньою у зазначеному договорі.
Однак, згідно матеріалів справи відповідачка ОСОБА_2 свої зобов`язання за вказаним договором у строки, передбачені цим договором, щодо повернення суми кредиту та процентів за користування кредитом не виконала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість.
Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного позивачем, відповідачка має заборгованість у розмірі 19610 грн., в тому числі: 5000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2610 грн. заборгованість за процентами; 12000 грн. неустойка за кожен день прострочення повернення позики та/ або прострочення сплати процентів у строки.
Відповідчка у відзиві на позовну заяву не заперечувала факту укладання вищевказаного кредитного договору та отримання обумовлених кредитним договором коштів. Також остання не заперечувала факт невиконання нею кредитних зобов`язань та визнала позов в частині стягнення з неї заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5000 грн.
Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/.
Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Таким чином, зважаючи на те, що відповідачка порушила умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, поданий позивачем розрахунок відповідачкою не спростовано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а тому з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №6386951224 від 18 грудня 2024 року у розмірі 7610 грн., яка складається з наступного: 5000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2610 грн. заборгованість за процентами.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідачки неустойки у розмірі 12000 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до п.18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
А відтак, у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідачки неустойки за невиконання зобов`язань необхідно відмовити.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1033 грн. 19 коп. 
Керуючись ст.ст.2, 10 ,12, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України,
В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА - НОВА» задоволити частково.   
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА- НОВА», ЄДРПОУ 44127243, місцезнаходження м.Київ, вул.Верхній Вал, 10, поверх 2, офіс 5, заборогованість за договором надання грошових коштів у кредит №6386951224 від 18 грудня 2024 року в розмірі 7610 грн. та 1033 грн. 19 коп. судового збору.
В решті вимог позову – відмовити.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК