Справа № 686/8497/26
Провадження № 2/686/6518/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року 

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
в складі: головуючої – судді Порозової І.Ю.,
секретаря – Кшановської Є.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
В березні 2026 року позивач ТОВ «Кредитсервіс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач вказав, що 11.02.2025 року між ТОВ «Кредитсервіс» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 250211-004.
Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору, Кредитодавець надає Позичальнику кредит у розмірі 45 454,55 на умовах строковості, зворотності, платності (надалі - кредит), а Позичальник зобов`язується повернути кредит Кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим Договором.
Кредитний договір № 250211-004 від 11.02.2025 року було підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором F94522 (11.02.2025 року о 14:47:15).
Згідно з умовами Кредитного договору, крім щомісячних процентів, стягується одноразова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту у розмірі 12,00 % (сума одноразової комісії складає 5 454,55 грн.). Разові проценти (комісія) стягуються із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок Позичальника.
Також, умовами Кредитного договору передбачено: Позичальник має зробити 60 щомісячних платежів; Позичальник повинен вносити платежі щомісячно до 11 числа місяця закінчення відповідного розрахункового періоду користування кредитом.
На виконання умов Кредитного договору позивачем на банківський рахунок ОСОБА_1 було перераховано кредитні кошти у розмірі 40 000,00 грн., із урахуванням стягнутої одноразової комісії за видачу кредиту, яка визначена Кредитним договором, у розмірі 12,00%, що в грошовому еквіваленті 5454,55 грн.
Проте, відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 17.12.2025 року її заборгованість перед ТОВ «Кредитсервіс» за Кредитним договором № 250211-004 від 11.02.2025 року становить 175 086,47 грн., яка складається з: 45 454,55 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 129 631,92 грн. - прострочена заборгованість за процентами.
Станом на дату 17.12.2025 року ТОВ «Кредитсервіс» повідомляє, що заборгованість за Кредитним договором № 250211-004 від 11.02.2025 року не погашена.
На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № 250211-004 від 11.02.2025 року у сумі 175 086,47 грн. та судові витрати по справ (2 662,40 грн. судовий збір і 7 000,00 грн. витрат на правничу допомогу позивача).
Ухвалою судді від 08 квітня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
29 травня 2026 року (зареєстровано у суді 01 червня 2026 року) представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала до суду відзив на позов, у якому зазначила, що сторона відповідача визнає позов в частині стягнення тіла кредиту – 40 000,00 грн., проте заперечує правомірність нарахованих відсотків та комісії, оскільки відповідні умови Кредитного договору суперечать вимогам чинного законодавства, є несправедливими та такими, що порушують права відповідача як споживача. Акцентує увагу на тому, що суму комісії 5 454,55 грн. відповідач не отримувала, а тому вважає незаконним включення цієї суми до тіла кредиту, як і подальше нарахування відсотків на вказану суму; наголошує, що загальна вартість кредиту за 5 років у 20,6 разів перевищує суму самого кредиту; щомісячний платіж було встановлено у занадто великому розмірі, що унеможливило його сплату відповідачем. Також представник відповідача заперечила щодо стягнення 7 000,00 грн. витрат на правничу допомогу, оскільки справа незначної складності, шаблонна, розгляд справи відбувається у відсутності представника позивача, тому просить суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 2 000,00 грн.
В судове засідання представник позивача ТОВ «Кредитсервіс» не з`явився, у позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 та її представник Брадарська Н.В. в судове засідання не з`явились, заперечення щодо позовних вимог виклали у відзиві на позов.
За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів. 
Згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 11.02.2025 року між ТОВ «Кредитсервіс» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 250211-004.
Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору, Кредитодавець надає Позичальнику кредит у розмірі 45 454,55 на умовах строковості, зворотності, платності (надалі - кредит), а Позичальник зобов`язується повернути кредит Кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим Договором.
Відповідно до п. 5.3. Кредитного договору, Кредит надається Позичальнику шляхом перерахування суми Кредиту на банківський (картковий) рахунок Позичальника.
Згідно з п. 5.4. Кредитного договору, Позичальнику надається кредит в розмірі передбаченому п. 3.1. Договору.
Відповідно до п. 5.5. Кредитного договору, Позичальнику перераховується на його картковий рахунок сума зазначена в пункті 3.2. Договору в день укладення Договору.
Відповідно до п. 5.6. Кредитного договору, різниця між сумою зазначеною в п. 3.1. Договору та сумою зазначеною в п. 3.2. Договору є відсотками за перший день користування Кредитом, входить до тіла Кредиту і утримується з Позичальника за рахунок Кредиту в день видачі Кредиту.
Відповідно до п. 8.1. Кредитного договору, Договір набуває чинності і діє 10 (десять) років з моменту укладення, але в будь-якому випадку – до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором.
Відповідно до п. 11.12. Кредитного договору, підписанням Договору Позичальник підтверджує, що: п. 11.12.1. ознайомлений, повністю розуміє, безумовно акцептує і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Публічної пропозиції (оферти) ТОВ «Кредитсервіс» укладення договору про надання кредиту на умовах «Максікредит» в редакції від 15.01.2025 року, яка є невід`ємною частиною цього Договору; п. 11.12.2. до укладення Договору отримав від Кредитодавця інформацію, зазначену статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» і статті 9 Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до п. 8.4.7. Позичальник підписує Договір за допомогою введення отриманого одноразового цифрового ідентифікатора, в особистому кабінеті – в електронній системі з укладення договорів Кредитодавця Відповідно до Кредитного договору, Сторони домовились, що Кредитодавець при підписанні цього Договору та при укладенні додаткових угод до нього може використовувати факсимільне відтворення підпису (факсимілє), аналоги власноручних підписів їх уповноважених осіб за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного - числового підпису або іншого аналогу власноручного підпису.
Згідно з умовами Кредитного договору, крім щомісячних процентів, стягується одноразова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту у розмірі 12,00 % (сума одноразової комісії складає 5 454,55 грн.). Разові проценти (комісія) стягуються із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок Позичальника.
Також, умовами Кредитного договору передбачено: Позичальник має зробити 60 щомісячних платежів; Позичальник повинен вносити платежі щомісячно до 11 числа місяця закінчення відповідного розрахункового періоду користування кредитом.
Кредитний договір № 250211-004 від 11.02.2025 року було підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором F94522 (11.02.2025 року о 14:47:15).
11 лютого 2025 року на банківський рахунок ОСОБА_1 позивачем було перераховано кредитні кошти у розмірі 40 000,00 грн., із урахуванням стягнутої одноразової комісії за видачу кредиту, яка визначена Кредитним договором, у розмірі 12,00 %, що в грошовому еквіваленті становить 5 454,55 грн., та що підтверджується копією платіжного доручення 1496 від 11.02.2025 року, загальна сума кредиту склала 45454,55 грн..
Відповідно до умов Кредитного договору, Позичальник здійснює погашення кредиту та оплату процентів згідно Графіку платежів, який є невід`ємною частиною Договору.
Згідно з п. 7.1. Кредитного договору, за користування Кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю платежі, строки і суми яких зазначені в Графіку платежів. Плата за користування кредитом нараховується щомісячно за кожен місяць користування кредитом. У складі плати за користування кредитом, можуть нараховуватися відсотки за перший день користування кредитом, фіксована щомісячна комісія та (або) одноразова комісія за користування кредитом в залежності від обраного Позичальником кредитного продукту. Пунктом 7.2. встановлено, що процентна ставка за Договором є фіксованою.
Відповідно до п. 7.6. Кредитного договору, у разі наявності заборгованості Позичальника сплачений ним платіж розподіляється наступним чином: 7.6.1. у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 7.6.2. у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; 7.6.3. у третю чергу сплачуються нараховані пеня, штрафи та інші платежі відповідно до договору про кредит; 7.6.4. у четверту чергу сплачується сума дострокового повернення кредиту.
Відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим згідно з розрахунком кредитної заборгованості та виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 250211-004 від 11.02.2025 року станом на 17.12.2025 року заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Кредитсервіс» становить 175 086,47 грн., яка складається з: 45 454,55 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 129 631,92 грн. - прострочена заборгованість за процентами.
Сторона відповідача заперечуючи проти такого розрахунку заборгованості за Кредитним договором позивача, не надала суду контррозрахунку заборгованості за цим Договором.
Суд погоджується з розрахунком заборгованості позивача, водночас зазначає, що до залишку заборгованості по тілу кредиту – 45 454,55 грн., окрім самого тіла кредиту в сумі 40 000,00 грн., включено комісію за видачу кредиту – 5 454,55 грн., що передбачено умовами Кредитного договору, тому загальна сума по залишку заборгованості по тілу кредиту становить 45 454,55 грн. (40 000,00 грн. + 45 454,55 грн.).
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
В силу частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень статті 11 Закону «Про електронну комерцію» № 675-VIII слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. 
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону № 675-VIII).
В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII, електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України), позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У частині першій статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Такий договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами.
Сторони вправі укласти кредитний договір у електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Зобов`язання має виконуватися належним чином, у тому числі відповідно до умов договору та вимог закону.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Отже, зібрані у справі докази вказують на те, що 11.02.2025 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Кредитсервіс» було укладено Кредитний договір № 250211-004, який було укладено в електронній формі, підписано сторонами електронним підписами. ОСОБА_1 підписала вищевказаний договір одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем).
Отже, ТОВ «Кредитсервіс» та ОСОБА_1 у письмовій формі досягла згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів та комісії, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо.
При цьому, вищевказаний договір в судовому порядку не оскаржувався, не визнавався недійсними, тобто, в силу положень статті 204 ЦК України, діє презумпція правомірності указаного правочину.
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10 червня 2017 року.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Отже, вирішуючи спір між сторонами щодо неналежного виконання умов кредитного договору та обґрунтованості позовних вимог про стягнення заборгованості за ним із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитсервіс», суд надав об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду, а також визначив чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача, та дійшов висновку про доведеність позивачем належними та допустимими доказами неналежного виконання умов договору з боку відповідача, та, як наслідок, наявність порушеного права, що є підставою для прийняття судового рішення про повне задоволення позову.
При ухваленні рішення суд враховує те, що основними економіко-правовими характеристиками кредиту є строковість, зворотність та платність. За відсутності хоча б однієї з цих ознак договірні відносини між сторонами не можуть вважатися відносинами кредиту. Відтак, у кредитних правовідносинах проценти є платою за користування коштами подібно до плати за користування будь-яким іншим майном, а обов`язок позичальника сплатити проценти є елементом конструкції кредитного зобов`язання за участю спеціального суб`єкта – банка або фінансової установи.
З письмових доказів, які надані позивачем в обґрунтування позовних вимог випливає, що між сторонами виникли саме кредитні відносини, а тому до стягнення підлягає як сума отриманого кредиту так і відсотки, які підлягають сплаті за його користування, передбачені умовами договору. Розрахунок розміру відсотків, які підлягають до стягнення, у повній мірі відповідає умовам договору кредитування, що були у встановленому порядку погоджені із позичальником та зафіксовані у відповідній формі.
Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позивачем належними та допустимими доказами перед судом доведено факт порушення його права у вказаних правовідносинах із ОСОБА_1 , а тому з останньої на користь позивача слід стягнути заборгованість за Кредитним договором № 250211-004 від 11.02.2025 року в сумі 175 086,47 грн., яка складається з: 45 454,55 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 129 631,92 грн. - прострочена заборгованість за процентами.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує положення статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов ТОВ «Кредитсервіс» задоволено повністю, то з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути 2 662,40 грн. судового збору за подання позову.
Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі частин 1-6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. З цих підстав суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права з власної ініціативи вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу.
Під час розгляду даної справи сторона відповідача заявляла клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу з підстав неспівмірності до 2 000,00 грн.
З урахуванням принципів розумності, співмірності, пропорційності та справедливості, зважаючи на складність справи, фактично витрачений адвокатом (представником позивача) час на підготовку документів, а також часткове визнання позовних вимог стороною відповідача (на суму 40 000,00 грн.), та її позицію щодо зменшення розміру витрат, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» (місцезнаходження: 01133, місто Київ, вул. Коновальця Євгена, будинок 36-Д, приміщення 65-з; ЄДРПОУ 41125531) суму заборгованості за Кредитним договором № 250211-004 від 11.02.2025 року у розмірі 175086,47 грн., 2662,40 грн. судового збору та 4000 грн. витрат на правничу допомогу.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст рішення суду складено 18.06.2025 року.

Суддя: