ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/11811/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Шепелюка В.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі – ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправними дій щодо не проведення перерахунку пільг з урахуванням сина позивача – ОСОБА_2 на оплату житлово-комунальних послуг з 01 червня 2025 року; зобов`язання здійснити перерахунок та нарахування пільг з урахуванням сина позивача – ОСОБА_2 на оплату житлово-комунальних послуг з 01 червня 2025 року.
Позов обґрунтований тим, що позивач є учасником бойових дій та має право на 75-відстоткову пільгу з оплати житлово-комунальних послуг відповідно до статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551 ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Зазначає, що при нарахуванні пільги на оплату житлово-комунальних послуг ГУ ПФУ у Волинській області безпідставно не врахувало до складу членів сім`ї його сина ОСОБА_2 , який проживає разом із ним, внаслідок чого розмір пільги було зменшено. На звернення позивача щодо проведення перерахунку пільги з 01 червня 2025 року з урахуванням сина відповідач відмовив, посилаючись на відсутність правових підстав.
Вважаючи таку відмову протиправною та такою, що порушує його право на отримання пільги у належному розмірі, позивач просить позов задовольнити повністю.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
У відзиві на позовну заяву (а.с.33-34) відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити повністю. В обґрунтування цієї позиції вказав, що відповідно до пункту п`ятого статті 51 Бюджетного кодексу України повнолітні діти не належать до членів сім`ї пільговика для цілей надання пільг, за винятком випадків, передбачених законом. 
У відповіді на відзив (а.с.28-29) представник позивача підтримав доводи позову.
Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.
Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.
Позивач ОСОБА_1 є учасником бойовий дій та перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як отримувач пільг на оплату житлово-комунальних, що не є спірним та підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.5). 
До складу задекларованих/зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 входять: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с.11).
ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 15 травня 2007 року (а.с.12).
ОСОБА_2 є студентом денної форми навчання географічного факультету Волинського національного університету імені Лесі Українки, що підтверджується довідкою від 18 вересня 2025 року №099/4269 (а.с.14).
Листом №10363-9179/М-02/8-0300/2 від 06 серпня 2025 року ГУ ПФУ у Волинській області було повідомлено позивача, що з 01 червня 2025 року по рішенню від 31 жовтня 2024 року №1458935753-2024-2, нараховано пільгу в межах норм передбачених законодавством у розмірі 2941,29 грн щомісяця (з урахуванням тривалості опалювального сезону з 16 жовтня по 15 квітня включно). Розрахунок проведено на 3 осіб (а.с.15).
Листом №12316-11700/М-02/8-0300/25 від 10 вересня 2025 року ГУ ПФУ у Волинській області було повідомлено позивача, що стосовно того, що стосується врахування повнолітнього сина позивача при нарахуванні зазначеної соціальної допомоги, то відповідно до пункту 5 статті 51 Бюджетного кодексу України при наданні пільг та здійсненні видатків з бюджету щодо їх виплати до членів сім`ї пільговика належать: дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років); неодружені повнолітні діти, - визнані особами з інвалідністю з дитинства І та ІІ групи або особами з інвалідністю І групи; особа, яка проживає разом з особою з інвалідністю внаслідок війни І групи та доглядає за ним, за умови що особа з інвалідністю внаслідок війни не перебуває у шлюбі; непрацездатні батьки; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, який має право на пільги, та проживає разом з ним. Враховуючи наведене, підстави для проведення перерахунку пільг з урахуванням повнолітнього сина позивача відсутні (а.с.16-17).
Не погодившись з таким рішенням відповідача позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ (далі - Закон №3551-ХІІ) визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.
Відповідно до пунктів 4,5 та 6 статті 12 Закону №3551-ХІІ учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги:
75-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю);
75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.
Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю.
Для сімей, що складаються лише з непрацездатних осіб, надається 75-процентна знижка за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалювальної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім`ю).
75-процентна знижка вартості палива, в тому числі рідкого, в межах норм, встановлених для продажу населенню, для осіб, які проживають у будинках, що не мають центрального опалення.
За приписами статті 12 Закону №3551-ХІІ пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 цієї статті, надаються учасникам бойових дій та членам їх сімей, що проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього.
Площа житла, на яку нараховується 75-процентна знижка плати, передбачена пунктами 4 і 5 частини першої цієї статті, визначається в максимально можливому розмірі в межах загальної площі житлового приміщення (будинку) згідно з нормами користування (споживання), встановленими цими пунктами, незалежно від наявності в складі сім`ї осіб, які не мають права на знижку плати. Якщо в складі сім`ї є особи, які мають право на знижку плати в розмірі, меншому ніж 75 процентів, спочатку обчислюється в максимально можливому розмірі 75-процентна відповідна знижка плати.
Пільги на оплату житлово-комунальних послуг визначені постановою Кабінету Міністрів України від 6 серпня 2014 року №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» (далі - Постанова №409), якою установлено соціальну норму житла, в межах якої держава надає громадянам субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельний (житловий) кооператив, для:
1) оплати житлової послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком; витрат на управління багатоквартирним будинком - 13,65 кв. метра загальної площі на одну особу та додатково 35,22 кв. метра на домогосподарство;
2) оплати комунальних послуг - послуг з постачання теплової енергії для потреб централізованого або автономного опалення; з постачання та розподілу природного газу або постачання та розподілу електричної енергії для індивідуального опалення незалежно від джерела та виду енергії - 13,65 кв. метра опалюваної площі на одну особу та додатково 35,22 кв. метра на домогосподарство (п.1).
Згідно з пунктом 2 Постанови №409 громадянам, які відповідно до законодавства мають пільги на оплату житлово-комунальних послуг, соціальну норму житла для централізованого та індивідуального опалення (теплопостачання) незалежно від джерела та виду енергії - 21 кв. метр опалюваної площі на одну особу та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю.
Пільги на оплату житлово-комунальних послуг нараховуються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року №373 «Деякі питання падання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг», якою затверджено Порядок надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі (далі - Порядок№373).
Відповідно до пункту 6 Порядку №373 на оплату житлово-комунальних послуг виходячи з розміру знижки, на яку пільговик має право згідно із законом, кількості членів сім`ї, які мають таке право відповідно до законодавчих актів, зазначених у пункті 3 цього Порядку, та визначені статтею 51 Бюджетного кодексу України, та з урахуванням встановлених цін/тарифів (внесків) і державних соціальних нормативів у сфері житлово-комунального обслуговування. 
За змістом статті 51 Бюджетного кодексу України при наданні пільги та проведенні видатків з бюджету щодо їх виплати до членів сім`ї пільговика належать: - дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років); - неодружені повнолітні діти, визнані особами з інвалідністю з дитинства І та II груп або особи з інвалідністю І групи; - особа, яка проживає разом з особою з інвалідністю внаслідок війни І групи та доглядає за нею, за умови що особа з інвалідністю внаслідок війни не перебуває у шлюбі; - непрацездатні батьки; - особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, який має право на пільги, та проживає разом з ним.
Проаналізувавши наведені положення суд приходить до висновку, що включення повнолітніх дітей до складу сім`ї пільговика допускається лише у випадках, прямо передбачених законом, а саме за умови, що вони є визнані особами з інвалідністю з дитинства І та II груп або особами з інвалідністю І групи та неодруженими. 
Відтак, суд відхиляє доводи позивача щодо необхідності врахування повнолітнього сина у складі членів сім`ї пільговика у зв`язку з навчанням за денною формою до досягнення 23-річного віку. Такі доводи суперечать змісту частини п`ятої статті 51 Бюджетного кодексу України, яка не відносить до складу членів сім`ї пільговика повнолітніх дітей лише з огляду на факт їхнього навчання. Отже, навчання ОСОБА_2 за денною формою здобуття освіти не є самостійною та достатньою правовою підставою для включення його до складу сім`ї пільговика при нарахуванні соціальної допомоги.
Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач не допускав протиправних дій у правовідносинах, у межах яких виник цей спір.
За вказаних обставин, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 6, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. Л. Шепелюк