Справа № 761/12539/26
Провадження № 3/761/3180/2026
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Хардіна О.П., за участю особи, стосовно якої складено протокол ОСОБА_1 , його захисників Писаренка М.О., Єрдакія М.В., представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Соколовського В.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м.Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний код судом не встановлено, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не є особою, звільненою від сплати судового збору -
за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 19.03.2026 року серії ЕПР1 № 618883, 13.06.2025 року о 15.55 год. водій ОСОБА_1 , на вул. О.Теліги, керуючи транспортним засобом марки «Audi» д.н.з. НОМЕР_1 , згідно висновку експертизи №016/25 рухався зі швидкістю 100 км/год, що призвело до зіткнення з автомобілем «Audi» д.н.з. НОМЕР_2 , який в свою чергу порушив вимогу знак у 4.1 (рух прямо) та здійснив поворот ліворуч, у зв`язку з чим транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Такі дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У судовому засіданні водій ОСОБА_1 та його захисники заперечували обставини викладені у протоколі, вказали, що не погоджуються із викладеними у протоколі висновками працівників поліції, уважають їх такими, що не відповідають фактичним обставинам дорожньо-транспортної пригоди, матеріалам справи, наявним доказам, висновкам спеціалістів та прямим вказівкам Київського апеляційного суду, викладеним у постанові, яка набрала законної сили та є обов?язковою до виконання.
Сторона захисту вважає за необхідне окремо звернути увагу суду на ту обставину, то протокол серії ЕПР №618883 від 19.03.2026 року, який став підставою для складання даної адміністративної справи, виник не в результаті самостійного та незалежного встановлення працівниками поліції нових обставин дорожньо-транспортної пригоди, а виключно як наслідок виконання постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 03 липня 2025 року, яка в подальшому була визнана незаконною та скасована судом апеляційної інстанції.
Ключовим питанням під час розгляду даної справи є встановлення безпосередньої причини виникнення дорожньо-транспортної пригоди, а також наявності чи відсутності причинно-наслідкового зв?язку між діями кожного з учасників дорожнього руху та наслідками, що настали.
Сторона захисту звертає увагу суду на те, що всі матеріали справи, включаючи первинний протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ №360720 від 13.06.2025 року, схему місця дорожньо-транспортної пригоди, відеозаписи з камер спостереження, письмові пояснення учасників події, автотехнічної експертизи, свідчать про одну беззаперечну обставину - дорожньо-транспортна пригода сталася виключно внаслідок грубого порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 .
Як встановлено матеріалами справи, 13 червня 2025 року приблизно о 15 годині 55 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем «Audi A4» державний номерний знак НОМЕР_1 та рухався по вулиці Олени Теліги в напрямку перехрестя з вулицею Юрія Іллєнка.
Рух транспортного засобу ОСОБА_1 , здійснювався по смузі руху, призначеній для руху прямо, на дозволений зелений сигнал світлофора та відповідно до встановленої організації дорожнього руху на зазначеному перехресті.
Фактично працівники поліції здійснили оцінку доказів не з метою встановлення об?єктивно істини, а з метою пошуку підстав для складання нового протоколу після того, як первинний протокол щодо ОСОБА_2 не призвів до притягнення останнього до відповідальності.
У даному випадку працівники поліції були зобов?язані дослідити всі докази у їх сукупності та надати їм належну правову оцінку.
Так, складаючи протокол щодо ОСОБА_1 , орган поліції фактично проігнорував первинний протокол серії ЕПРІ N?360720 від 13.06.2025 року, у якому безпосередньо зазначено, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення ОСОБА_2 вимог дорожного знаку 4.1 «Рух прямо» та виконання ним забороненого маневру повороту ліворуч. 
Більше того, сам факт такого порушення не заперечується навіть у новому протоколі відносно ОСОБА_1 .
Навпаки, у фабулі нового протоколу прямо зазначено, що ОСОБА_2 порушив вимоги дорожнього знаку 4.1 та здійснив поворот ліворуч.
Таким чином, орган поліції одночасно визнає факт порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_2 , але без належного правового обгрунтування намагається покласти відповідальність за наслідки дорожньо-транспортної пригоди на іншу особу.
Окрім того, під час складання протоколу були проігноровані результати судової автотехнічної експертизи.
Як убачається з висновків експерта, у діях ОСОБА_1 відсутні порушення Правил дорожнього руху, які перебували б у причинно-наслідковому зв?язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.
Експертом також встановлено, що ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути зіткнення навіть за умови екстреного гальмування.
Одночасно експерт прямо зазначив, що ОСОБА_2 мав реальну технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо». Проте зазначені висновки не отримали належної оцінки з боку працівників поліції, фактично найбільш важливі для справи обставини були залишені поза увагою, не менш показовим є ігнорування відеозапису дорожньо-транспортної пригоди.
Як убачається з матеріалів справи, відеозапис фіксує момент виїзду автомобіля ОСОБА_2 на траєкторію руху автомобіля ОСОБА_1 , а також підтверджує, що саме ОСОБА_2 здійснював заборонений маневр повороту ліворуч.
Разом із тим орган поліції не здійснив комплексного аналізу зазначеного доказу в сукупності з іншими матеріалами справи.
Так само залишилися поза увагою пояснення свідків події, які підтверджують законність дій ОСОБА_1 та відсутність у нього реальної можливості запобігти зіткненню.
Замість цього в основу нового протоколу було покладено лише припущення щодо швидкості руху автомобіля ОСОБА_1 .
При цьому навіть за умови існування такого припущення орган поліції не довів найголовнішого - причинно-наслідкового зв?язку між швидкістю руху автомобіля та виникненням дорожньо-транспортної пригоди.
Представник потерпілого ОСОБА_2 - адвокат Соколовський В.Л., вказав, що згідно висновку експерта №016/25 від 28.01.2026 за результатами проведення авто технічного дослідження обставин та механізму ДТП установлено: 1. В даній дорожній обстановці водій автомобіля AUDI Q5 E-TRON держ. № НОМЕР_3 ОСОБА_2 повинен був діяти згідно з технічними вимогами розділу 33 Правил дорожнього руху в частині виконання вимог наказового дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо». 2. В діях водія автомобіля AUDI Q5 E-TRON держ. № НОМЕР_4 ОСОБА_2 вбачається невідповідність технічним вимогам розділу 33 Правил дорожнього руху в частині виконання вимог наказового дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо». Водночас в діях водія автомобіля AUDI Q5 E-TRON держ. № НОМЕР_3 ОСОБА_2 не вбачається невідповідності технічним вимогам п. 16.6. Правил дорожнього руху оскільки в даній дорожній обстановці маневр повороту ліворуч був для нього заборонений. 3. В даній дорожній обстановці водій автомобіля AUDI А4 держ. № НОМЕР_5 ОСОБА_1 повинен був діяти згідно з технічними вимогами п. 12.3., п.12.4. та п. 12.9.(б) Правил дорожнього руху. 4. В діях водія автомобіля AUDI А4 держ. N? НОМЕР_5 ОСОБА_1 не вбачається невідповідності технічним вимогам п. 12.3. Правил дорожнього руху. Водночас дії водія автомобіля AUDI A4 держ. № НОМЕР_6 ОСОБА_1 не відповідали технічним вимогам п. 12.4. та п. 12.9. (б) Правил дорожнього руху. 5. В причинному зв?язку з виникненням даної ДТП перебувають дії водія автомобіля AUDI А4 держ. N? НОМЕР_7 ОСОБА_1 , які не відповідали технічним вимогам п. 12.4. та п. 12.9. (б) Правил дорожнього руху. Водночас дії водія автомобіля AUDI Q5 E-TRON держ. № НОМЕР_3 ОСОБА_2 , які не відповідали технічним вимогам розділу 33 Правил дорожнього руху в частині виконання вимог наказового дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо», не перебувають в причинному зв`язку з виникненням ДТП.
Враховуючи висновок експерта №016/25 від 28.01.2026 відповідно до якого в діях водія ОСОБА_1 наявні порушення вимог п. 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху, які перебувають у причинному зв?язку з настанням даної ДТП, що містять ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 19.03.2026 року серії ЕПР1 № 618883, дослідивши схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.06.2025 року, характер механічних пошкоджень транспортних засобів та їхню локалізацію, висновк експерта №016/25 від 28.01.2026, письмові пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, приходжу до такого висновку.
Положенням ст. 124 КУпАП встановлено, що до адміністративної відповідальності можуть бути притягнуті учасники дорожнього руху, які порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, передбачає встановлення не лише факту порушення конкретних вимог Правил дорожнього руху, а й наявності прямого причинно-наслідкового зв`язку між таким порушенням та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.
Як убачається з матеріалів справи, єдиним доказом, на підставі якого органом поліції зроблено висновок про порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху та наявність причинного зв`язку між його діями і виникненням дорожньо-транспортної пригоди, є висновок експерта №016/25 від 28.01.2026 року.
Разом з тим суд не може визнати зазначений висновок належним та достатнім доказом вини ОСОБА_1 з огляду на таке.
Із матеріалів справи вбачається, що вихідні дані для проведення зазначеного дослідження були отримані експертом не шляхом безпосереднього дослідження оригінального відеозапису події, а на підставі копії відеозапису, яка була направлена експерту через месенджер. При цьому матеріали справи не містять відомостей щодо технічних характеристик такого файлу, способу його створення, передачі, збереження та можливих змін під час копіювання або пересилання.
Суд враховує, що визначення швидкості руху транспортного засобу за відеозаписом є складним технічним дослідженням, результат якого безпосередньо залежить від якості вихідного відеоматеріалу, його роздільної здатності, частоти кадрів, повноти та незмінності файлу. За відсутності у розпорядженні експерта оригінального відеозапису та належного підтвердження автентичності наданої копії достовірність встановлених ним вихідних параметрів не може вважатися безспірною.
Фактично висновок експерта №016/25 ґрунтується на вихідних даних, достовірність яких належними та допустимими доказами не підтверджена, що виключає можливість покладення такого висновку в основу рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Крім того, суд звертає увагу, що сам висновок експерта містить встановлену обставину порушення водієм ОСОБА_2 вимог дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» та здійснення ним забороненого маневру повороту ліворуч. Саме внаслідок виконання такого маневру автомобіль під керуванням ОСОБА_2 опинився на траєкторії руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .
Матеріали справи також свідчать, що автомобіль ОСОБА_1 рухався по головному напрямку руху на дозволений сигнал світлофора, тоді як автомобіль ОСОБА_2 здійснив маневр, який суперечив вимогам встановленого дорожнього знаку.
За таких обставин сам лише висновок про можливе перевищення швидкості руху транспортного засобу не є достатнім для беззаперечного встановлення того, що саме дії ОСОБА_1 перебували у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.
Суд також враховує, що відповідно до принципу презумпції невинуватості, який поширюється і на провадження у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Оцінюючи всі наявні у справі докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що органом поліції не надано належних, допустимих та достатніх доказів того, що саме порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху перебувало у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.
Натомість встановлені у справі обставини свідчать про наявність обґрунтованих сумнівів щодо правильності вихідних даних, використаних експертом під час проведення дослідження, а також щодо достовірності зроблених ним висновків про швидкість руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .
За таких обставин суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, належними та допустимими доказами не доведена, а тому в його діях відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи, керуючись вимогами статті 62 Конституції України і статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено згідно з законом, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 7, 124, 247, 278, 280, 283, 284, 285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
П О С Т А Н О В И В:
Справу про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , за статтею 124 КУпАП, закрити через відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва. 

Суддя О.П. Хардіна