Справа № 367/5449/26
Провадження №3/367/1267/2026

ПОСТАНОВА
Іменем України
04 червня 2026 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Кухленко Д.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , 

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 972684 від 24.04.2026 року, 14.04.2026 року о 14:30 год ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ухилялася від виконання батьківських обов`язків відносно онука, який перебуває в неї під опіко ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вчинив конфлікт з малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме вдарив в живіт та змушував вибачатися. Цими діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП.
03.06.2026 року від батька малолітнього ОСОБА_3 – ОСОБА_4 надійшла заява, в якій повідомлено, що після події, яка трапилася 14.04.2026 року була проведена виховна бесіда з учителями, директором, ОСОБА_2 та його бабусею ОСОБА_1 . За результатом бесіди конфлікт залагодили, ОСОБА_2 вибачився за вчинене. Зазначив, що претензій до дитини та його бабусі не має, та просить не притягувати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Подала заяву в якій зазначила, що дирекція школи провела виховну бесіду. Конфлікт який виник між її онуком ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було вирішено. Просила до відповідальності її не притягувати, та закрити справу за малозначністю.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
У відповідності до ст.ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення має забезпечувати повне, всебічне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.
За умовами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП.
Дії особи, поведінка якої є предметом дослідження, у кожному випадку потрібно оцінювати у контексті положень ст. 9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення. Відповідно до цієї норми адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність.
Тобто, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.
Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Суд зауважує, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
Разом з тим, враховуючи сукупність пояснень учасників події та досліджених доказів в судовому засіданні, об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 не мала на меті настання негативних наслідків, та сприяє вирішенню конфліктної ситуації.
Тому керуючись ст. 62 Конституції України, відповідно до якої всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, суд дійшов висновку, що даних, які б достовірно підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, а саме умислу немає, у зв`язку з чим, провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП слід закрити за відсутністю в її діях складу цього адміністративного правопорушення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.
У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. керуючись ст. ст. 184, 7, 9, 23, 24, 27, 29, 33, 34, 35, 38, 40-1, 247, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП – закрити у зв`язку з відсутністю складу даного правопорушення в її діях.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання у 10-ти денний строк з дня вручення такої постанови апеляційної скарги.

Суддя:        Д.С. Кухленко