ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
58601, м. Чернівці, вул. О.Кобилянської, 14, тел. 52-47-40, inbox@cv.arbitr.gov.ua

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року  	Справа № 926/2339/25	
Господарський суд Чернівецької області у складі судді Ніколаєва Михайла Ілліча
секретар судового засідання Голіней Я.І.

за участі представників:
прокурор: Коцюба Т.С.
від позивачів: Шановська Ю.М.
від відповідача 1: Хлапоніна О.Р.
від відповідача 2: не з`явився

за позовом керівника Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чернівецької обласної ради, Департаменту охорони здоров`я Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації) та Західного офісу Держаудитслужби

до відповідачів:
1.Товариства з обмеженою відповідальністю “Національна енергетична група”
2.Обласного комунального некомерційного підприємства “Чернівецька обласна клінічна лікарня”

про визнання додаткових угод до договору недійсними та стягнення коштів в сумі 109 035,25 грн

І. Стислий виклад позицій сторін по суті позовних вимог.
Керівник Чернівецької окружної прокуратури звернувся з позовом в інтересах держави в особі Чернівецької обласної ради, Департаменту охорони здоров`я Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації) та Західного офісу Держаудитслужби до товариства з обмеженою відповідальністю “Національна енергетична група” та обласного комунального некомерційного підприємства “Чернівецька обласна клінічна лікарня”, в якому просить суд визнати недійсними укладені між відповідачами додаткові угоди до договору від 13.10.2021 № 653 про постачання електричної енергії споживачу: № 1 від 18.11.2021, № 2 від 19.11.2021, № 4 від 23.11.2021, № 5 від 15.12.2021, № 6 від 24.12.2021, № 7 від 28.12.2021, а також стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Національна енергетична група” на користь Чернівецької обласної ради в дохід обласного бюджету Чернівецької області 109 035,25 грн.
Позов обґрунтований тим, що укладення додаткових угод за відсутності документів, що підтверджують коливання ціни на ринку, відбулось з порушенням вимог п.2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" в частині збільшення ціни за одиницю товару до 10% пропорційно збільшенню ціни товару на ринку в разі коливання ціни такого товару.
Позивач – 3 в поясненнях по справі зазначив, що з урахуванням сталої практики Верховного Суду слід зробити висновок, що додатковими угодами до договору від 13.10.2021 № 653 про постачання електричної енергії споживачу: № 1 від 18.11.2021, № 2 від 19.11.2021, № 4 від 23.11.2021, № 5 від 15.12.2021, № 6 від 24.12.2021, № 7 від 28.12.2021 внесено зміни до договору № 653 в частині збільшення вартості електричної енергії без належного документального підтвердження коливання ціни на ринку. 
Відповідно до даних бухгалтерського обліку відповідачем - 1 виставлено один акт приймання-передачі електричної енергії по договору № 653 від 23.12.2021 № 11 на загальну суму 307 816,70 грн., в якому вказана використана кількість електричної енергії 73 896,450 кВт.год. та ціна 4,165514 грн./кВт.год. з ПДВ. Вказаний акт був оплачений платіжним дорученням від 24.12.2021 № 120. 
Внаслідок укладання спірних додаткових угод від 18.11.2021 № 1, від 19.11.2021 № 2, від 22.11.2021 № 3, від 23.11.2021 № 4, від 15.12.2021 № 5 до договору № 653 із порушенням пункту 2 частини 5 статті 41 Закону № 922 та п. 13.8 договору № 653 відповідачем – 2 за період з 01.11.2023 по 31.12.2023 зайво сплачено 109 035,25 грн. (73 896,450кВт.год. *(4,165514 грн.-2,69 грн.), чим завдано збитків обласному бюджету на зазначену суму.
Відповідач – 1 у відзиві на позов зазначив про неправомірність звернення прокурора до суду і інтересах держави в особі Чернівецької обласної ради, оскільки укладення між відповідачами договору та спірних додаткових угод не є реалізацією господарської компетенції ради, так як він не укладався на підтримання умов функціонування обласної ради, яка не є стороною договору.
Договір між відповідачами на постачання електричної енергії є виключно господарським договором, укладеним по процедурі, що визначена Законом України «Про публічні закупівлі».
Відповідач - 2 у відносинах з постачання електричної енергії діє як господарюючий суб`єкт, виключно як споживач електричної енергії та не діє в інтересах ради, незалежно від того, як фінансується укладений договір. Заявивши вимогу в інтересах ради, прокурор фактично звернувся не в інтересах ради, а в інтересах відповідача - 2, так як саме відповідач - 2 взяв на себе відповідні господарські зобов`язання щодо сплати за спожиту ним же електричну енергію, оплатив спожиту електричну енергію, є стороною договору, а тому у разі застосування наслідків недійсності правочину, (про які заявляє прокурор) повернення коштів в силу недійсності правочину може здійснюватись лише у відношенні відповідача – 2 як сторони договору, а не третьої особи.
Оскільки Чернівецька обласна рада не є стороною правочину прокурором обрано неефективний спосіб захисту, що є самостійною підставою у відмові в позові.
Відповідач – 1 зазначив, що прокурором неправомірно звернено до суду в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Чернівецької обласної державної (військової) адміністрації з аналогічних причин. 
Також відповідач – 1 просить звернути увагу на те, що статті 7 та 8 Закон України “Про публічні закупівлі” визначає органи та способи контролю у сфері публічних закупівель, серед яких відсутні органи прокуратуру. Не дає такого права контролю і Закон України “Про прокуратуру”, в тому числі і стаття 23, яка визначає лише підстави представництва органами прокуратури інтересів держави в суді.
Стосовно неправомірності подання позову прокурором в інтересах держави в особі Держаудитслужби відповідач – 1 зазначив, що орган державного фінансового контролю наділений лише правом порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених підконтрольними установами, за результатами проведених заходів державного фінансового контролю.
Західним офісом Держаудитслужби відповідним листом прокуратуру повідомлено про те, що в даному випадку мають місце публічно-правові відносини лише між органом держфінконтролю та відповідачем-2, тож враховуючи позицію, закріплену в численних рішеннях Верховного Суду (зокрема, у справах №№816/2394/16, 824/1088/16-а), Управління не може звернутися до суду з позовними вимогами до ТОВ “Національна енергетична група” (непідконтрольний об`єкт) про повернення сплачених відповідачу-2 коштів за недоотриману електричну енергію (активи).
Законодавцем встановлено вісім самостійних випадків можливості внести зміни до договору, в тому числі і щодо зміни такої істотної умови як ціна. 
Крім того, п. 2 Законом України "Про публічні закупівлі" передбачає обмеження "не більше 10%", натомість в п.7. таке обмеження відсутнє.
Щодо укладення додаткових угод №№ 1, 2, 4, 6 на підставі пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" відповідач – 1 зазначив, що законодавцем не обмежено будь-якими строками (періодичністю) можливість внесення сторонами договору про закупівлю бензину, дизельного пального, газу та електричної енергії, змін до такого договору в частині збільшення ціни за одиницю товару. При цьому зберігається обмеження щодо можливості збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку, за умови, що ця зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.
Таким чином, на момент укладення договору, сторонами було застосоване таке розуміння вказаної норми, а саме щодо не поширення строків зміни ціни на такий товар як електрична енергія (враховуючи специфіку формування ціни), так як, Мінекономіки на своєму офіційному вебпорталі надавало роз`яснення у сфері публічних закупівель щодо можливості неодноразового збільшення ціни до 10% пропорційно збільшенню ціни на ринку (від 14.08.2019р. №3304-04/33869-06, від 24.11.2020р. №3304-04/69987- 06 та ін.).
Прокурор дійшов хибного висновку про нібито визначення додатковою угодою № 3 нових договірних зобов`язань, а отже порушення вимог ч. 4 ст. 41 Закону України “Про публічні закупівлі”.
Обов`язок ідентичності умов договору про закупівлю із змістом тендерної пропозиції, що передбачений частиною 4 статті 41 Закону про закупівлю стосується виключно випадків внесення змін до істотних умов договору про закупівлю. Тож, у разі внесення змін до договору про закупівлю в частині неістотних умов договору про закупівлю, за умови, що таким договором визначено чіткий перелік його істотних умов, сторони не обмеженні щодо внесення змін до таких умов.
Середньозважена ціна на ринку РДН формується погодинно та застосовується у розрахунках споживачів, засоби обліку яких обладнано погодинним обліком електричної енергії (група А). Для споживачів, засоби обліку яких не обладнано погодинним обліком (група Б) для розрахунків застосовується визначена ДП «Оператор ринку» середньозважена ціна за розрахунковий період.
Отже, остаточна середньозважена ціна на РДН та відсоток її коливання до попереднього розрахункового періоду є відомим лише після закриття торгів на РДН на останній календарний день місяця. Зокрема, середньозважена ціна за розрахунковий період наприклад - листопад 2021 року є відомою лише 29 листопада.
Спожитий обсяг електричної енергії споживачем (за умови відсутності суперечок) вважається поставленим постачальником тільки після надання уповноваженим суб`єктом ринку (АКО) відповідному постачальнику фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії у М (розрахунковий період) по кожному споживачу.
Враховуючи, що ціна змінюється на реальний відсоток коливання на ринку, в тому числі на ринку «на добу наперед» (РДН), а також беручи до уваги специфіку формування ціни на ринку, звідси ж наявна можливість застосування статті 631 ЦК України, а саме зміни з першого числа місяця, в якому відбуваються зміни.
З визначенням обсягу недопоставленого товару відповідач-1 не погоджується, оскільки позивач не є тим суб`єктом ринку, який вправі визначати обсяги електричної енергії, чи поставленої чи недопоставленої. Жодних претензій зі сторони споживача до постачальника в період постачання електричної енергії щодо обсягів недопоставленої електричної енергії не надходило. За таких умов не може йти мова про недопоставку товару, а відтак відсутні підстави для повернення сплачених коштів за недопоставлений товар.
Прокурором не наведено жодних аргументів, які б свідчили про порушення інтересів держави і можливості звернення до суду в особі позивачів, не наведено жодних доказів, що підтверджували б протиправність та незаконність укладення спірних додаткових угод, а відтак вказане свідчить про необґрунтованість заявлених позовних вимог і в частині стягнення з ТОВ “Національна енергетична група” коштів у розмірі 109 035,25 грн.
Прокурор у відповіді на відзив зазначив, що твердження відповідача-1 про відсутність підстав для представництва інтересів держави у суді у даній справі прокурором у зв`язку відсутністю повноважень контролю у сфері публічних закупівель є помилковим, оскільки прокурором лише проаналізовано загальнодоступну інформацію, яка міститься у мережі Інтернет.
Твердження відповідача-1 про необхідність застосування реституції є безпідставними, оскільки у позові прокурора відсутня позовна вимога щодо визнання недійним договору на підставі якого здійснено постачання товару та оплату коштів.
Ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто, під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі».
Щодо наявності у прокурора підстав звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі Чернівецької обласної ради прокурор зазначає, що фінансування відповідача - 2 проводиться за рахунок коштів місцевого бюджету, а також додаткових джерел фінансування-власних надходжень, не заборонених Законами України.
Рішенням І сесії Чернівецької обласної ради VIII скликання від 24.12.2020 №7- 1/20 «Про обласний бюджет Чернівецької області на 2021 рік» (https://bukrada.gov.ua/diyalnist/plenarni-zasidannya/rishennya-radi/1-sha-sesiya-oblasnoпradi-viii-sklikannya) затверджено бюджетні призначення головним розпорядникам коштів обласного бюджету на 2021 рік у розрізі відповідальних виконавців, серед яких і Департамент охорони здоров`я Чернівецької ОДА (ОВА) (далі - Департамент). 
За інформацією Казначейста та Департаменту кошти, безпідставно одержані відповідачем – 1, підлягають поверненню до загального фонду місцевого бюджету.
Щодо наявності у прокурора підстав звернення до суду в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Чернівецької ОДА (OBA), прокурор зазначив, що у правовідносинах із Департаментом, як головним розпорядником бюджетних коштів, Обласна лікарня діє як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня (отримувач бюджетних коштів) та є замовником товару в межах затверджених видатків.
Щодо наявності підстав звернення до суду інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби прокурор зазначив, що Західний офіс наділений повноваженнями щодо здійснення заходів державного фінансового контролю з метою ефективного, законного, результативного використання державних фінансових ресурсів, досягнення економії бюджетних коштів, у тому числі у сфері здійснення державних закупівель на території Чернівецької області.
Відповідач – 1 у запереченнях на відповідь на відзив зазначив, що в рішенні у справі за конституційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю „Рейнір Бізнес Груп“ (далі – товариство) зазначається, що участь прокурора в судових провадженнях поза сферою кримінального права не має ставити під сумнів реалізацію конституційного права на судовий захист, гарантованого статтею 55 Основного Закону України, для суб`єктів, прав та інтересів яких це стосується, а також дотримання основних засад судочинства, що їх визначено, зокрема, пунктами 1, 3 частини другої статті 129 Конституції України.
Невизначення в Законі меж дискреції для прокурора і суду, які розв`язують питання про наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, має наслідком можливість керуватися цим органам фактично лише власним суб`єктивним розумінням того, що означає „не здійснює“ або „неналежним чином здійснює“. Це вказує на те, що дискреція прокурора та суду, яка випливає зі змісту відповідних приписів абзацу першого частини третьої статті 23 Закону, є такою, що її межі не визначені Законом чітко і зрозуміло. Унаслідок цього винятковий процесуальний інструмент прокуратури перетворено на універсальний механізм представництва інтересів держави в суді, чим розширено зміст відповідної конституційної функції прокуратури. 
Отже, окремі приписи абзацу першого частини третьої статті 23 Закону в тому, що вони надають прокуророві можливість здійснювати представництво інтересів держави в суді у зв`язку з нездійсненням або неналежним здійсненням захисту цих інтересів органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, суперечать статтям 6, 8, пункту 3 частини першої статті 131-1 основного Закону України.
Окремі приписи абзацу першого частини третьої статті 23 Закону в тому, що вони надають прокурору можливість здійснювати представництво інтересів держави в суді у зв`язку з нездійсненням або неналежним здійсненням захисту цих інтересів органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, суперечать також статті 55, пунктам 1, 3 частини другої статті 129 Конституції України.
Володіючи можливістю розірвати договірні відносини між сторонами, останні погодили зміни до них та продовжили їх виконувати, а далі, всупереч своїй першочерговій поведінці, прокурор намагається стягнути кошти з постачальника і тим самим порушити його основоположне право на власність.
Прокурором не наведено жодних аргументів, які б свідчили про порушення інтересів держави і можливості звернення до суду в особі позивачів, не наведено жодних доказів, що підтверджували б протиправність та незаконність укладення спірних додаткових угод, що свідчить про необґрунтованість заявлених позовних вимог.
Чернівецька обласна рада позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд розглядати справу без участі її представника.
Відповідач – 2 не використав права на подання відзиву на позов.
ІІ. Рух справи у суді
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2025 позовну заяву передано до провадження судді Байталюку В. Д.
Ухвалою суду від 21.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 08.08.2025.
25.07.2025 через підсистему “Електронний суд” від Чернівецької обласної ради надійшла заява, в якій позивач-1 зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу без участі його представника за наявними матеріалами справи.
30.07.2025 на адресу Господарського суду Чернівецької області від Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області надійшли пояснення по справі.
06.08.2025 через підсистему “Електронний суд” від Товариства з обмеженою відповідальністю “Національна енергетична група” надійшов відзив на позовну заяву.
08.08.2025 через підсистему “Електронний суд” від Товариства з обмеженою відповідальністю “Національна енергетична група” надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (вх.№2642) до закінчення розгляду Великою палатою Верховного суду справи № 920/19/24 за позовом керівника Конотопської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління освіти Конотопської міської ради Сумської області до товариства з обмеженою відповідальністю “Енергетичне партнерство” про визнання недійсними додаткових угод до договору публічної закупівлі та стягнення коштів у сумі 692623,48 грн.
У судовому засіданні, 08.08.2025, суд постановив протокольну ухвалу якою відкладено підготовче засідання на 28.08.2025.
Ухвалою від 28.08.2025 суд зупинив провадження у справі №926/2339/25 до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.
06.02.2026 прокурор подав до суду клопотання про поновлення провадження, аргументуючи це тим, що Великою Палатою Верховного Суду розглянута справа №920/19/24. 
Розпорядженням керівника апарату суду від 06.02.2026 №3/26, у зв`язку з тимчасовим відстороненням судді Байталюка В.Д. від здійснення правосуддя, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 06.02.2025 справу №926/2339/25 передано до провадження судді Ніколаєва М.І.
Ухвалою суду від 10.02.2026 поновлено провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 25.02.2026.
18.02.2026 від представника відповідача - 1 надійшли заперечення на відповідь на відзив.
23.02.2026 від представника Чернівецької обласної ради надійшло клопотання про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами у справі.
Ухвалою суду від 25.02.2026 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 24.03.2026.
У судовому засіданні 24.03.2026 оголошено перерву до 16.04.2026.
У судовому засідання 16.04.2026 оголошено перерву до 11.05.2026.
Ухвалою суду від 11.05.2026 судове засідання відкладено на 02.06.2026.
У судовому засіданні 02.06.2026 оголошено перерву до 10.06.2026.
Присутній в судовому засіданні 10.06.2026 прокурор та представник позивача - 3 позовні вимоги підтримали. Представник відповідача - 1 проти задоволення позову заперечив.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.233 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
Відповідно до ст.240 ГПК України рішення суду (повне або скорочене) проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим кодексом.
У судовому засіданні 10.06.2026 проголошено скорочене рішення.
III. Фактичні обставини справи, встановлені судом
03.09.2021 Обласним комунальним некомерційним підприємством “Чернівецька обласна клінічна лікарня” оприлюднено на офіційному порталі публічних закупівель “ProZorro” оголошення про проведення відкритих торгів в закупівлі UA-2021-09-03-004747-b електричної енергії з очікуваною вартістю 307 816,70 грн в кількості 147 500 кВ/год.
Відповідно до звіту про результати проведення процедури закупівлі UA-2021-09-03-004747-b від 15.09.2021, опублікованого за посиланням: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-09-03-004747-b, переможцем процедури закупівлі електричної енергії визначено Товариство з обмеженою відповідальністю “Національна енергетична група” з ціновою пропозицією після закінчення аукціону у розмірі 307 816,70 грн.
13.10.2021 за результатами відкритих торгів між Товариство з обмеженою відповідальністю “Національна енергетична група” (далі – постачальник) та Обласним комунальним некомерційним підприємством “Чернівецька обласна клінічна лікарня” (далі – споживач) укладено договір № 653 про постачання електричної енергії споживачу (далі – договір).
Згідно пунктів 1.1, 1.3 договору він є господарським договором, за яким передбачається постачання замовленого обсягу споживання електричної енергії споживачу постачальником за вільними цінами. Умови цього договору розроблені відповідно до Цивільного та Господарського кодексiв України, законiв України, Про запобiгання корупцiї, та Правил роздрiбного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП вiд 14.03.2018 №312 (далi- ПРРЕЕ), та є однаковими для вcix споживачів. 
За цим договором постачальник продає за кодом ДК 021:2015:-09310000-5 «Електрична енергія» електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (пункт 2.1 договору).
Відповідно до пункту 3.1 договору початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві - приєднанні, яка є додатком 1 до цього договору.
Споживач розраховується з постачальником за електричну енергiю за цiнами, що визначаються відповідно до механізму визначення цiни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору. Загальна вартість цього, договору на момент його укладення становить 307 816,70 грн з ПДВ, в т.ч. сума ПДВ 51 302,78 грн (пункт 5.1. договору).
Згідно пункту 5.3 договору інформація про діючу ціну електричної енергії має бути розмiщена на офiцiйному веб-сайтi постачальника не пiзнiше нiж за 20 днiв до початку її застосування iз зазначенням порядку її формування.
Пунктом 5.5 договору визначено, що розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. 
Оплата електричної енергiї здiйснюється споживачем виключно в грошовiй формi. Розрахунок за фактично передану електричну енергiю здiйснюється до 20-го числа (включно) мiсяця, наступного за мiсяцем поставки електричної енергiї, на пiдставi paxyнків та aктів приймання-передачi електричної енергiї. 
Bci платiжнi документи, що виставляються постачальником споживачу, мають мiстити чітку iнформацiю про суму платежу, порядок та строки оплати що погодженi сторонами цього договору, а також iнформацiю щодо адреси, телефонiв, офiцiйних веб-сайтiв для отримання iнформації про подання звернень, скарг та претензiй щодо якостi постачання електричної енергiї та надання повiдомлень про загрозу електробезпеки (пункт 5.7 договору).
Споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору (пункт 6.2. договору).
Відповідно до пункту 13.1 договір набирає чинності з моменту погодження споживачем заяви – приєднання, яка є додатком №1 до цього договору та сплаченого рахунку постачальника і діє до 31.12.2021 або до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.
Пунктом 13.2 договору встановлено, що постачальник має повiдомити про зміну будь-яких умов договору споживача не пізніше, ніж за 20 днів до їх застосування з врахуванням інформації про право споживача розірвати договір. Постачальник зобов`язаний повідомити споживача в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації постачальнику, якщо споживач не приймає нові умови.
Згідно пункту 13.8 договору у випадку коливання ціни електричної енергії на ринку в бік збільшення, постачальник мас право письмово звернутись до споживача з відповідною пропозицією, при цьому, така пропозиція в кожному окремому випадку, коли на ринку відбувається об`єктивне коливання ціни за одиницю товару в бік збільшення повинна бути обґрунтована і документально підтверджена. Постачальник разом з письмовою пропозицією щодо внесення змін до договору надає документ (або документи), що підтверджує збільшення середньоринкової ціни (діапазону цін тощо) за одиницю товару в тих межах/ розмірах, на які постачальник пропонує змінити ціну товару. Документ (або документи), що підтверджує збільшення ціни товару, повинен містити дані щодо середньоринкової ціни (діапазону цін тощо) за одиницю товару на день укладення цього договору (допускається надання документального підтвердження щодо середньоринкової ціни (діапазону цін тощо) за одиницю товару в межах 10 днів щодо дати укладення цього договору) та середньо ринкової ціни (діапазону цін тощо) за одиницю товару на момент письмового звернення постачальника щодо збільшення ціни і повинен бути наданий у формі належним чином оформленої довідки/інформації (або в іншій документальній формі), виданої торгово-промисловою палатою України. або регіональною торгово-промисловою палатою, або органами державної статистики. У випадку прийняття рішення споживачем щодо внесення змін до цього договору у вказаній частині до розрахунку ціни за одиницю товару приймається ціна за одиницю товару, що визначена сторонами у момент укладення цього договору (з урахуванням внесених раніше змін до цього договору, та якщо такі обставини мали місце). При цьому, максимальна сума, на яку сторонами може бути здійснено підвищення ціни за одиницю товару визначається як різниця між середньоринковою ціною (діапазоном цін тощо) за одиницю товару на момент письмового звернення постачальника щодо зміни ціни та середньоринкової ціни (діапазону цін тощо) за одиницю товару на день укладення цього договору (допускається надання документального підтвердження щодо середньоринкової ціни (діапазону цін тощо) за одиницю товару в межах 10 днів щодо дати укладення цього договору), або станом на момент внесення змін до цього договору в частині ціни за одиницю товару, якщо такі зміни до цього договору вже були раніше здійснені сторонами. В будь-якому випадку підвищення ціни за одиницю товару здійснюється з урахуванням: вимог п.2,4.5. ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі». Споживач має право відмовитись від зміни ціни за одиницю товару у випадках якщо постачальником не надано належне документальне підтвердження підвищення ціни, передбачене цим пунктом.
Пунктом 1 додатку №2 до договору № 653 від 13.10.2021 передбачено, що ціна (тариф) електричної енергії, у тому числі диференційовані ціни (тарифи: ціна (тариф) за одиницю кВт становить – 2,69 грн/кВт*год з ПДВ за розрахунковий період. Тарифні коефіцієнти для зон доби не застосовуються.
Згідно пункту 2 вищевказаної додаткової угоди загальний обсяг постачання електричної енергії кВт ./год.:114430.
У подальшому між сторонами укладено 7 додаткових угод до договору, згідно яких було збільшено ціну на електроенергію з одночасним зменшенням обсягу постачання електричної енергії.
Зокрема, 18.11.2021 між сторонами підписано додаткову угоду № 1 до договору № 653 від 13.10.2021, відповідно до якої сторони, враховуючи коливання ціни на ринку та керуючись п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону “Про публічні закупівлі”, дійшли згоди пункт 1 додатку 2 до договору викласти в наступній редакції: «ціна (тариф) електричної енергії, у тому числі диференційовані ціни (тарифи): ціна (тариф) за одиницю кВт становить - 2,958731 грв/кВт*год з ПДВ за розрахунковий період. Тарифні коефіцієнти для зон доби не застосовуються».
Враховуючи п. 1 цієї додаткової угоди зменшується кількість товару, що постачається по договору, що визначена пунктом 2 додатку 2 до договору (пункт 2 додаткової угоди).
Сторони домовились, що дія даної угоди розповсюджується на правовідносини сторін, що склалися до набрання даною додатковою угодою чинності, а саме з 01.11.2021, відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України. 
19.11.2021 між сторонами підписано додаткову угоду № 2 до договору № 653 від 13.10.2021, відповідно до якої сторони, враховуючи коливання ціни на ринку та керуючись п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону “Про публічні закупівлі”, дійшли згоди пункт 1 додатку 2 до договору викласти в наступній редакції: «ціна (тариф) електричної енергії, у тому числі диференційовані ціни (тарифи): ціна (тариф) за одиницю кВт становить – 3,254308 грв/кВт*год з ПДВ за розрахунковий період. Тарифні коефіцієнти для зон доби не застосовуються».
Враховуючи п. 1 цієї додаткової угоди зменшується кількість товару, що постачається по договору, що визначена пунктом 2 додатку 2 до договору (пункт 2 додаткової угоди).
22.11.2021 сторонами укладено додаткову угоду №3 до договору № 653 від 13.10.2021, згідно якої сторони дійшли згоди доповнити договір наступним розділом «Порядок та умови зміни ціни».
23.11.2021 між сторонами підписано додаткову угоду № 4 до договору № 653 від 13.10.2021, відповідно до якої сторони, враховуючи коливання ціни на ринку та керуючись п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону “Про публічні закупівлі”, дійшли згоди пункт 1 додатку 2 до договору викласти в наступній редакції: «ціна (тариф) електричної енергії, у тому числі диференційовані ціни (тарифи): ціна (тариф) за одиницю кВт становить – 4,1465514 грв/кВт*год з ПДВ за розрахунковий період. Тарифні коефіцієнти для зон доби не застосовуються».
Враховуючи п. 1 цієї додаткової угоди зменшується кількість товару, що постачається по договору, що визначена пунктом 2 додатку 2 до договору (пункт 2 додаткової угоди).
15.12.2021 між сторонами підписано додаткову угоду № 5 до договору № 653 від 13.10.2021, відповідно до якої сторони, враховуючи коливання ціни на ринку та керуючись п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону “Про публічні закупівлі”, дійшли згоди пункт 1 додатку 2 до договору викласти в наступній редакції: «ціна (тариф) електричної енергії, у тому числі диференційовані ціни (тарифи): ціна (тариф) за одиницю кВт становить – 4,165514 грв/кВт*год з ПДВ за розрахунковий період. Тарифні коефіцієнти для зон доби не застосовуються».
Враховуючи п. 1 цієї додаткової угоди, у зв`язку з зменшенням обсягу постачання електричної енергії по договору, викладено пункт 2 додатку 2 до договору в наступній редакції: «загальний обсяг постачання електричної енергії кВт./год.: 73896,45» (пункт 2 додаткової угоди).
24.12.2021 між сторонами підписано додаткову угоду № 6 до договору № 653 від 13.10.2021, відповідно до якої сторони, враховуючи коливання ціни на ринку та керуючись п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону “Про публічні закупівлі”, дійшли згоди пункт 1 додатку 2 до договору викласти в наступній редакції: «ціна (тариф) електричної енергії, у тому числі диференційовані ціни (тарифи): ціна (тариф) за одиницю кВт становить – 4,820749 грв/кВт*год з ПДВ за розрахунковий період. Тарифні коефіцієнти для зон доби не застосовуються».
Враховуючи п. 1 цієї додаткової угоди зменшується кількість товару, що постачається по договору, що визначена пунктом 2 додатку 2 до договору (пункт 2 додаткової угоди).
28.12.2021 між сторонами підписано додаткову угоду № 7 до договору № 653 від 13.10.2021, відповідно до якої сторони, враховуючи коливання ціни на ринку та керуючись п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону “Про публічні закупівлі”, дійшли згоди пункт 1 додатку 2 до договору викласти в наступній редакції: «ціна (тариф) електричної енергії, у тому числі диференційовані ціни (тарифи): ціна (тариф) за одиницю кВт становить – 4,820749 грв/кВт*год з ПДВ за розрахунковий період. Тарифні коефіцієнти для зон доби не застосовуються».
Враховуючи п. 1 цієї додаткової угоди, у зв`язку з зменшенням обсягу постачання електричної енергії по договору, викладено пункт 2 додатку 2 до договору в наступній редакції: «загальний обсяг постачання електричної енергії кВт./год.: 63852,46» (пункт 2 додаткової угоди).
Згідно акту надання послуг № 11 від 23.12.2021, який підписаного сторонами договору, постачальник на виконання умов договору поставив всього 73896,450 кВт/год електричної енергії на суму 307 816,79 грн.
Споживач оплатив отриману електричну енергію за договором № 653 від 13.10.2021 в загальній сумі 307 816,79 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 120 від 24.12.2021.
Відповідно до п. 7.2.2.1 плану проведення заходів державного фінансового контролю Західного офісу Держаудитслужби на II квартал 2024 року, Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області проведено планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька обласна клінічна лікарня» за період з 01.01.2020 року по 31.12.2023 року, за результатами якої складено акт від 07.06.2024 № 04-33/6.
Зокрема, ревізією встановлено, що внаслідок укладання додаткових угод до договору про закупівлю товарів із порушенням вимог пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України від 25.12.2015 № 922-УІІІ «Про публічні закупівлі» (надалі - Закон № 922), підприємством зайво (безпідставно) сплачено 109 035,25 грн. Товариству з обмеженою відповідальністю «Національна енергетична група» при закупівлі електричної енергії. 
Так, відповідно до додаткової угоди від 18.11.2021 № 1, сторони внесли зміни до комерційної пропозиції в частині зміни ціни за одиницю часу до 2,958731 грн./кВт*год (зростання ціни склало 9,99% від визначеної Договором № 653) та зменшено кількість товару. Згідно п.4 вказана додаткова угода набирає чинності з 01.11.2021. 
В наданій до ревізії ціновій довідці вказана середньозважена ціна в торговій зоні ОЕС України на ринку «на добу наперед» за 23.09.2021 – 2805,51 грн./Мвт.год та за 12.10.2021 - 3331,07 грн./Мвт.год., зміна ціни склала 18,73%. 
При цьому, враховуючи що п.2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922 дозволено вносити зміни до істотних умов договору після його підписання у разі коливання ціни на ринку в сторону збільшення, а п. 13.8 договору № 653 визначено, що довідки мають містити ціну на момент укладання договору (в межах 10 днів) та звернення щодо збільшення ціни, цінова довідка від 01.11.2021 №1372/2 не свідчить про коливання ціни на ринку після підписання договору, оскільки містить інформацію про середньозважені ціни на дві дати до підписання угоди (23.09.2021 та 12.10.2021). 
Таким чином, додаткова угода від 18.11.2021 № 1 до договору № 653 про збільшення ціни товару була укладена без наявності підстав, визначених п. 13.8 договору № 653 та п.2 ч. 5 ст.41 Закону № 922. 
Зазначена вище додаткова угода від 18.11.2021 № 1 до договору № 653 не була реалізована, оскільки наступного дня сторонами було укладено додаткову угоду від 19.11.2021 № 2 до договору № 653, відповідно до якої, керуючись п. 2 ч. 5 ст.41 Закону № 922, збільшено ціну товару до 3,254308 грн./кВт.год. 
Згідно цінової довідки Чернівецької торгово-промислової палати від 12.11.2021 №1457/1, яка була підставою для укладання вказаної угоди, середньозважена ціна в торговій зоні ОЕС України на ринку «на добу наперед» за 04.10.2021 – 2740,95 грн./Мвт.год та за 25.10.2021 - 3041,20 грн./Мвт. год., зміни ціни склала 10.95%. 
При цьому, враховуючи що п. 2 ч. 5 ст.41 Закону № 922 дозволено вносити зміни до істотних умов договору після його підписання у разі коливання ціни на ринку в сторону збільшення, а п.13.8 договору визначено, що підвищення ціни визначається як різниця між середньоринковою ціною на момент письмового звернення постачальника щодо зміни ціни та середньоринкової ціни станом на момент внесення змін до договору в частині ціни за одиницю товару (якщо такі зміни до договору вже були раніше здійснені), цінова довідка від 12.11.2021 №1457/1 не свідчить про коливання ціни на ринку після підписання попередньої додаткової угоди щодо зміни ціни від 18.11.2021 № 1, оскільки містить інформацію про середньозважені ціни станом на дві дати до її підписання (04.10.2021, 25.10.2021), одна з яких і до підписання самого договору № 653 (04.10.2021). 
Таким чином, додаткова угода від 19.11.2021 № 2 про збільшення ціни товару була укладена без наявності підстав, визначених п. 13.8 договору № 653 та п.2 ч.5 ст.41 Закону № 922. 
Внаслідок укладання в порушення вимог п.2 ч. 5 ст.41 Закону № 922, п. 13.8 договору № 653 додаткової угоди від 18.11.2021 №1, підвищення ціни за додатковою угодою від 19.11.2021 № 2 склали 20,98% в порівнянні із ціною договору № 653, тоді, як п.2 ч. 5 ст.41 Закону №922 передбачено можливість внесення змін до ціни у зв`язку із коливанням у розмірі до 10%. 
Додатковою угодою від 22.11.2021 №3 сторонами доповнено договір № 653 розділом «Порядок та умови зміни ціни».
В пункті 1 даної угоди передбачено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, в тому числі, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовуються у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії. 
Пунктом 2 вказаної додаткової угоди зазначено, що у разі внесення змін згідно підпункту 2 пункту 1 цієї додаткової угоди, підтвердження коливання ціни здійснюється постачальником у відповідності до вимог ст. 67 Закону України «Про ринок електричної енергії», шляхом надання інформації (роздруківки, скріншоти тощо) з офіційного веб-ресурсу ДП «Оператор ринку» для можливості споживачем самостійно перевірити подану інформацію. 
Пунктом 3 додаткової угоди від 22.11.2021 № 3 передбачено, що у разі зміни ціни згідно підпункту 7 пункту 1 цієї угоди, ціна змінюється в наступному порядку та за наступною формулою: ціна уточнена дорівнює добутку ціни до дня уточнення на коефіцієнт, який визначається як співвідношення індексів середньозважених цін двосторонніх договорів на ТОВ «Українська енергетична біржа» в торговій зоні «ОЕС України» в місяці ініціювання зміни ціни та, що діяв в попередньому місяці. 
Пунктом 4 даної додаткової угоди передбачено, що у разі зміни ціни згідно підпункту 7 п.1 цієї угоди, підтвердження коливання ціни здійснюється постачальником шляхом надання інформації (роздруківки, скріншоти тощо) з розділу «Моніторинг» офіційного веб ресурсу НКРЕКП для можливості споживачем самостійно перевірити подану інформацію. Ціна застосовується з першого числа місяця, в якому ініційовано зміну ціни (пункт 5 Додаткової угоди № 3 від 22.11.2021). 
Порядок внесення змін до істотних умов договору № 653 визначено в п. 13.8. договору № 653, яким було передбачено зміну ціни у зв`язку із коливанням ціни товару на ринку.
Відповідно до ст.638 Цивільного кодексу України, істотними умовами є умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
Враховуючи положення ст.638 ЦКУ, новий розділ договору № 653 «Порядок та умови зміни ціни», визначений додатковою угодою від 22.11.2021 № 3, є істотною умовою договору № 653. 
Частиною 5 ст.41 Закону № 922 визначено, що істотні умови договору № 653 про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім перелічених випадків. 
Серед цих випадків, визначених ч.5 статті 41 Закону № 922, не передбачено зміну порядку внесення змін до ціни договору. 
В порушення ч.5 ст.41 Закону № 922 додатковою угодою від 22.11.2021 № 3 сторони внесли зміни до істотних умов договору № 653, змінивши порядок зміни ціни товару. 
Надалі, керуючись п.2 ч. 5 ст.41 Закону № 922 та враховуючи коливання ціни на ринку, сторонами було укладено додаткову угоду від 23.11.2021 № 4 до договору № 653, якою збільшено ціну товару до 4,165514 грн./кВт.год. Згідно п.4, дана додаткова угода набирає чинності з 01.11.2021. 
В наданій до акту ревізії ціновій довідці Чернівецької торгово-промислової палати від 25.11.2021 № 1549 вказано індекси середньозваженої ціни двосторонніх договорів за типом графіку торгівлі на ТОВ «Українська енергетична біржа» в торговій зоні «ОЕС України» за жовтень - 2600,00 грн./Мвт.год та за листопад - 3338 грн./Мвт.год., зміна індексу середньозваженої ціни склала 28%. 
Проте, п. 2 ч. 5 ст.41 Закону № 922 передбачено внесення зміни до істотних умов договору у разі коливання ціни на ринку, тоді як у вказаній ціновій довідці зазначені індекси середньозважених цін, при цьому вказана довідка була видана 25.11.2021, тобто після укладання додаткової угоди від 23.11.2021 № 4. 
Таким чином, додаткова угода від 23.11.2021 № 4 про збільшення ціни товару була укладена без наявності підстав, визначених п. 13.8 договору № 653 та п.2 ч. 5 ст.41 Закону № 922. 
Внаслідок укладання з порушенням вимог п. 13.8 договору № 653, п.2 ч.5 ст.41 Закону № 922 додаткових угод від 18.11.2021 №1, від 19.11.2021 № 2, від 22.11.2021 № 3, які не були реалізовані, підвищення ціни за додатковою угодою від 23.11.2021 № 4 склали 54,85% в порівнянні із ціною договору № 653, тоді, як п. 2 ч. 5 ст.41 Закону № 922 передбачено можливість внесення змін до ціни у зв`язку із коливанням у розмірі до 10%. 
Найбільший індекс середньозваженої ціни, зазначений в ціновій довідці від 25.11.2021 № 1549, що була підставою для укладання додаткової угоди від 23.11.2021 № 4, становить 3338 грн./Мвт.год., тоді як в ціновій довідці від 01.11.2021 № 1372/2, яка була підставою для укладання першої додаткової угоди від 18.11.2021 № 1, зазначена середньозважена ціна станом на 12.10.2021 - 3331,07 грн./Мвт.год. (Договір № 653). Тобто збільшення ціни відбулось на 6,93 грн. за Мвт.год. або 0,00696 грн. за кВт.год., що становить 0,2%.
На підставі додаткової угоди від 15.12.2021 № 5 до договору № 653 сторони, враховуючи коливання ціни на ринку та керуючись п. 7 ч.5 ст.41 Закону № 922, п.п.7 п.1 додаткової угоди від 22.11.2021 № 3, дійшли згоди пункт 1 додатку № 2 до договору № 653 викласти в наступній редакції: «ціна (тариф) електричної енергії, у тому числі диференційовані ціни (тарифи): ціна (тариф) за одиницю кВт становить 4,165514 грн./кВт.год з ПДВ за розрахунковий період. Тарифні коефіцієнти для зон доби не застосовуються». Пунктом 7 вказаної угоди передбачено втрату чинності додаткової угоди від 23.11.20211 № 4. 
Ціна, визначена додатковою угодою від 15.12.2021 № 5 відповідає ціні, визначеній в додатковій угоді від 23.11.2021 № 4. При цьому змінено підставу з п.2 ч.5 ст.41 Закону № 922 на п. 7 ч.5 ст.41 Закону № 922, відповідно і з підпунктом 2 пункту 1 додаткової угоди від 22.11.2021 № 3 на підпункт 7 пункту 1. 
Фактично вказаною додатковою угодою збільшено ціну, визначену додатковою угодою від 19.11.2021 № 2 з 3,254308 до 4,165514, тобто на 28% у зв`язку із зміною встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни. 
До ревізії не надано письмового звернення Товариства щодо ініціювання змін до договору № 653, при цьому надано аналогічну цінову довідку Чернівецької торгово-промислової палати від 25.11.2021 № 1549, яку також було надано до додаткової угоди від 23.11.20211 № 4. 
В зазначеній ціновій довідці вказано індекси середньозваженої ціни двосторонніх договорів за типом графіку торгівлі на ТОВ «Українська енергетична біржа» в торговій зоні «ОЕС України» за жовтень - 2600,00 грн./Мвт.год та за листопад - 3338 грн./Мвт.год., зміна індексу середньозваженої ціни склала 28%. Відсоток зміни індексу середньозваженої ціни за листопад 2021 року у порівнянні із жовтнем 2021 року, співпадає з відсотком збільшення ціни товару додатковою угодою від 15.12.2021 № 5 у порівнянні із додатковою угодою від 19.11.2021 № 2. 
При цьому, п. 7 ч. 5 ст.41 Закону №922 передбачена можливість внесення змін у зв`язку із зміною встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни. 
Оскільки умовами договору № 653 не було передбачено застосування індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів та порядку зміни ціни, а зміни до додаткової угоди від 22.11.2021 № 3 в частині зміни порядку зміни ціни товару були укладені в порушення ч. 5 ст.41 Закону № 922, додаткова угода від 15.12.2021 № 5 про збільшення ціни товару була укладена без наявності підстав, визначених п. 7 ч. 5 ст.41 Закону № 922.
Відповідно до 1.4 додаткової угоди від 15.12.2021 № 5, її умови застосовуються з 01.11.2021. 
При цьому, відповідно до частини третьої статті 632 Цивільного кодексу України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається, тобто після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару. 
Відповідно до п.5.5 договору № 653, розрахунковим періодом є календарний місяць. На момент укладання додаткової угоди від 15.12.2021 № 5, товар (електроенергія) за попередній розрахунковий період листопада 2021 року Підприємством отримана. 
Таким чином, в порушення частини третьої статті 632 Цивільного кодексу України, укладеною в грудні 2021 року додатковою угодою від 15.12.2021 № 5 збільшено вартість електроенергії за вже поставлений у листопаді 2021 року товар. 
Відповідно до додаткової угоди від 24.12.2021 № 6, враховуючи коливання біржових котирувань на ТОВ «Українська енергетична біржа» в торговій зоні ОЕС України та керуючись п.2 ч.5 ст. 41 Закону № 922, сторонами збільшено ціну електричної енергії до 4,820749 грн./кВт.год. Відповідно до п.4, умови угоди застосовується з 01.12.2021. 
В наданій до ревізії ціновій довідці Чернівецької торгово-промислової палати від 10.12.2021 № 1641 вказано індекси середньозваженої ціни двосторонніх договорів за типом графіку торгівлі на ТОВ «Українська енергетична біржа» в торговій зоні «ОЕС України» за листопад - 3338 грн./Мвт.год та за грудень - 3863 грн./Мвт.год., зміна індексу середньозваженої ціни склала 16%. 
Пунктом 2 ч. 5 ст.41 Закону № 922 передбачено внесення зміни до істотних умов договору у разі коливання ціни на ринку, тоді як в ціновій довідці зазначені індекси середньозважених цін. 
Таким чином, додаткова угода від 24.12.2021 № 6 про збільшення ціни товару була укладена без наявності підстав, визначених п. 13.8 договору № 653 та п. 2 ч. 5 ст.41 Закону № 922. 
Внаслідок укладання з порушенням вимог п. 13.8 Договору № 653, п.2 ч.5 ст.41 Закону № 922 додаткових угод від 18.11.2021 № 1, від 19.11.2021 № 2, від 22.11.2021 № 3, від 23.11.2021 № 4, які не були реалізовані, та від 15.12.2021 № 5, зміни ціни склали 79,21% в порівнянні із ціною, визначеною договором № 653, тоді, як п.2 ч. 5 ст.41 Закону № 922 передбачено можливість внесення змін до ціни у зв`язку із коливанням у розмірі до 10%. 
Згідно укладеною між сторонами додатковою угодою від 28.12.2021 № 7 зазначено, що враховуючи коливання біржових котирувань на ТОВ «Українська енергетична біржа» в торговій зоні ОЕС України та керуючись п. 7 ч. 5 ст.41 Закону № 922, сторони дійшли згоди пункт 1 додатку № 2 до Договору № 653 викласти наступній редакції: «ціна (тариф) електричної енергії, у тому числі диференційовані ціни (тарифи): ціна (тариф) за одиницю кВт становить 4,820749 грн./кВт.год з ПДВ за розрахунковий період. Тарифні коефіцієнти для зон доби не застосовуються». Пунктом 7 вказаної угоди передбачено втрату чинності додаткової угоди від 24.12.2021 № 6.
Фактично ціна додаткової угоди від 28.12.2021 № 7 відповідає ціні, визначеній в додатковій угоді від 24.12.2021 № 6. При цьому змінено підставу з п.2 ч. 5 ст.41 Закону № 922 на п. 7 ч.5 ст.41 Закону № 922. 
Тобто, фактично вказаною додатковою угодою збільшено ціну, визначену додатковою угодою від 15.12.2021 № 5 з 4,165514 до 4,820749, тобто на 15,73% у зв`язку із зміною встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.
До ревізії надано аналогічну цінову довідку Чернівецької торгово-промислової палати від 10.12.2021 № 1641, яку також було надано до додаткової угоди від 24.12.2021 № 6. 
Як зазначено вище, в довідці вказано індекси середньозваженої ціни двосторонніх договорів за типом графіку торгівлі на ТОВ «Українська енергетична біржа» в торговій зоні «ОЕС України» за листопад - 3338 грн./Мвт. год та за грудень - 3863 грн./Мвт.год., зміна індексу середньозваженої ціни склала 16%. 
Відсоток зміни індексу середньозваженої ціни за грудень 2021 у порівнянні із листопадом 2021, не перевищує відсотку збільшення ціни товару додатковою угодою від 28.12.2021 № 7 у порівнянні із додатковою угодою від 24.12.2021 № 6. 
При цьому, п.7 ч. 5 ст.41 Закону № 922 передбачена можливість внесення змін у зв`язку із зміною встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.
Оскільки умовами договору № 653 не було передбачено застосування індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів та порядку зміни ціни, а зміни до додаткової угоди від 22.11.2021 № 3 в частині зміни порядку зміни ціни товару були укладені в порушення ч. 5 ст.41 Закону № 922, додаткова угода від 28.12.2021 № 7 про збільшення ціни товару була укладена без наявності підстав, визначених п. 7 ч. 5 ст.41 Закону № 922».
Доказів письмового звернення Товариства щодо ініціювання змін до договору № 653 та суду не надано, як не надано цінові довідки Чернівецької торгово-промислової палати, які зазначені в акті ревізії, та які надавались до додаткових угод як на підставу зміни ціни.
Таким чином, відповідно до договору товариство повинно було поставити Обласному комунальному некомерційному підприємству “Чернівецька обласна клінічна лікарня” електричну енергію в кількість 114430 кВт/год на загальну суму 307 816,70 грн з ПДВ (п.5.1. договору та додаток №2 до договору). Обласним комунальним некомерційним підприємством “Чернівецька обласна клінічна лікарня” відповідно до договору здійснено оплату за постачання електроенергії у вказаній сумі. Разом із тим, внаслідок укладення додаткових угод відповідач - 1 поставив лише 73896,450 кВт/год.
Відповідачем в порушення умов договору недопоставлено 31282,39 кВт/год електричної енергії на загальну суму 102 606,22 грн.
02.10.2024 Чернівецькою окружною прокуратурою направлено листа виконуючому обов`язки генерального директора ОКНП «Чернівецька обласна клінічна лікарня», в якому з метою з`ясування обставин зайво сплачених Обласним комунальним некомерційним підприємством “Чернівецька обласна клінічна лікарня” ТОВ «Національна енергетична група» коштів просила у строк до 28.10.2024 направити їй належним чином посвідчені копії документів.
25.10.2024 Обласне комунальне некомерційне підприємство “Чернівецька обласна клінічна лікарня” направило Чернівецькій окружній прокуратурі витребувані документи.
25.02.2025 Чернівецька окружна прокуратура звернулася з листом до виконуючого обов`язків генерального директора ОКНП «Чернівецька обласна клінічна лікарня» у якому просило у строк до 20.03.2025 надати документи на підставі яких укладено додаткові угоди до договору від 13.10.2021 №653 та інформацію щодо джерел фінансування та вжиті заходи.
21.03.2025 Обласне комунальне некомерційне підприємство “Чернівецька обласна клінічна лікарня” направило Чернівецькій обласній прокуратурі витребувані документи та повідомило, що фінансування постачання електричної енергії споживачу здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету, а заходів щодо повернення зайво сплачених коштів лікарнею не здійснювались оскільки підстави для звернення до суду з позовною заявою про визнання недійсними додаткових угод та стягнення бюджетних коштів відсутні, оскільки угоди виконані в повному обсязі.
08.05.2025 Чернівецька окружна прокуратура звернулася до Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області з проханням у строк до 20.05.2025 направити документи що стосуються перебуванні лікарні на обслуговуванні у Управлінні Державної казначейської служби України у Чернівецькій області, головного розпорядника коштів, фінансування витрат, суму коштів сплачену на виконання договору №653 від 13.10.2021, реквізити обласного бюджету на які підлягають повернені зайво сплачені кошти.
Листом від 08.05.2025 Чернівецька окружна прокуратура звернулася до Чернівецької обласної ради з проханням повідомити в строк до 20.05.2025 про вжиті заходи щодо визнання додаткових угод недійсності або встановлення їх нікчемності, повернення до бюджету коштів виплачених на виконання додаткових угод по договору №653 від 13.10.2021.
08.05.2025 Чернівецька окружна прокуратура звернулася до Західного офісу Держаудитслужби з проханням у строк до 20.05.2025 проінформувати чи звертався або має намір звернутися Західний офіс Держаудитслужби із позовною заявою про визнання недійсними додаткових угод по договору №653 від 13.10.2021, за якого бюджету здійснювалося фінансування, чи не повідомляла лікарня про добровільне усунення вказаних порушень, чи оскаржувались дії управління або акт ревізії у цій частині.
08.05.2025 Чернівецька окружна прокуратура звернулася до Департаменту охорони здоров`я Чернівецької ОДА (ОВА) в якому просила в строк до 20.05.2025 повідомити, чи звертався або має намір звертатись Департамент охорони здоров`я Чернівецької ОДА (ОВА) із позовною заявою про визнання недійсними додаткових угод по договору №653 від 13.10.2021 та стягнення бюджетних коштів, за рахунок коштів якого бюджету здійснювалось фінансування витрат за згаданим договором та хто являється їх головним розпорядником, чи не відшкодовані бюджетні кошти у добровільному порядку.
16.05.2025 Чернівецька обласна рада повідомила Чернівецьку окружну прокуратуру, що вона дійсно є засновником ОКНП «Чернівецька обласна клінічна лікарня», водночас ОКНП «Чернівецька обласна клінічна лікарня» є підприємством, наділеним усією повнотою прав і обов?язків юридичної особи, визначених цивільним та господарським законодавством, внаслідок чого керівник підприємства самостійно вирішує питання діяльності підприємства. Поряд з тим, галузевим органом, до сфери управління якого входить зазначене підприємство є Департамент охорони здоров`я Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації) до повноважень якого віднесено проведення моніторингу фінансової діяльності підприємства. 
Крім того, Чернівецька обласна рада просила Чернівецьку окружну прокуратуру розглянути можливість звернення до суду з відповідним позовом.
19.05.2025 Департамент охорони здоров`я Чернівецької обласної військової адміністрації повідомив Чернівецьку окружну прокуратуру, що не звертався і немає наміру звертатися із позовною заявою про визнання недійсними додаткових угод. ОКНП «Чернівецька обласна клінічна лікарня» фінансується згідно укладених договорів з НСЗУ за програмою медичних гарантій, а оплата комунальних послуг та енергоносіїв здійснюється за рахунок коштів обласного бюджету.
Департамент охорони здоров`я обласної державної адміністрації здійснює перерахування коштів на оплату, комунальних послуг та енергоносіїв загальною сумою, поданою на оплату закладами охорони здоров`я. Департамент охорони здоров`я не здійснює фінансування за договорами і не отримує договори (чи їх копії) при формуванні заявок на фінансування.
Оплата на рахунки від закладів охорони здоров`я до енергокомпанії здійснює Державна казначейська служба на підставі підтверджених документів (договорів, актів, рахунків тощо).
22.05.2025 Західний офіс Держаудитслужби повідомив Чернівецьку окружну прокуратуру, що з врахуванням позиції Верховного Суду управління не може звертатися з відповідним позовом до суду. Фінансування витрат за вказаним договором здійснюється Обласною лікарнею, а головним розпорядником коштів є Чернівецька обласна рада.
22.05.2025 Чернівецька окружна прокуратура звернулася з листами до Чернівецької обласної ради, Департаменту охорони здоров`я Чернівецької ОДА (ОВА) та Західного офісу Держаудитслужби, в яких повідомила, що правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність договору або додаткових угод до нього на підставі ці кошти витрачаються, такому інтересу не відповідають.
Порушення законодавства про публічні закупівлі при укладенні додаткових угод унеможливлює раціональне та ефективне використання бюджетних коштів і створює загрозу інтересам держави, відтак існують підстави для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах.
IV. Позиція суду по суті спору
А. Щодо визнання недійсними додаткових угод.
Стаття 15 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) встановлює право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним.
За приписами статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Частиною третьою статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Згідно з абзацом 1 частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені у статті 203 ЦК України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач по справі має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 3 статті 631 ЦК України визначено, що сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.
Згідно з частинами 2, 3 статті 632 ЦК України, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
Відповідно до частини першої статті 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон України “Про публічні закупівлі” не містить виключень з цього правила.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначено Законом України “Про публічні закупівлі”.
З аналізу положень Закону України “Про публічні закупівлі” вбачається те, що вони є спеціальними нормами, які визначають правові підстави внесення змін та доповнень до договорів, укладених за наслідком публічних закупівель і повинні застосовуватися переважно щодо норм Цивільного кодексу України, які визначають загальну процедуру внесення змін до договору (постанова Верховного Суду від 08.11.2023 у справі № 926/3421/22).
Згідно із частиною 4 статті 3 Закону України “Про публічні закупівлі” відносини, пов`язані із сферою публічних закупівель, регулюється виключно цим Законом і не можуть регулюватися іншими законами, крім випадків, встановлених цим Законом.
Згідно з п. 6 ч. 1 статті 1 цього Закону України “Про публічні закупівлі” договір про закупівлю визначається як господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.
У частині першій статті 41 Закону України “Про публічні закупівлі” визначено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Частиною 4 статті 41 Закону України “Про публічні закупівлі” передбачено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедурі закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
Відповідно до частини 5 статі 41 Закону України “Про публічні закупівлі”, істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:
1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;
2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії;
3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку;
6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування;
7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;
8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої цієї статті. У зв`язку з необхідністю забезпечення потреб оборони під час дії правового режиму воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях можуть бути змінені істотні умови договору про закупівлю (після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі) замовником, визначеним у Законі України “Про оборонні закупівлі”, а саме: обсяг закупівлі, сума договору, строк дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг.
Згідно Висновку Великої палати Верховного Суду про застосування пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України “Про публічні закупівлі”, який викладено у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 (провадження № 12-57гс23): 
- “ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається (п. 88);
- зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах (п.89);
- у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі (п.90).
В іншому випадку не досягається мета Закону № 922-VIII, яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.”
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 зазначено:
“- норми пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII визначають правила внесення змін до договору про закупівлю без проведення нової процедури закупівлі, зокрема, надаючи можливість внесення цих змін у разі збільшення ціни товару, однак за умови, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору не повинне перевищувати нормативно визначеного граничного (порогового) відсоткового значення суми, визначеної в договорі про закупівлю, а не застосовуватися щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Такі послідовні зміни не повинні спрямовуватися на ухиляння від виконання положень цієї норми Закону № 922-VIII (п. 150 постанови);
- інший підхід до розуміння положень пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, який передбачає щоразу з кожним внесення змін можливість збільшення ціни договору до 10 %, тобто можливість необмеженого збільшення ціни (понад 10 % ціни договору закупівлі) при незмінному загальному розмірі суми закупівлі, може призвести до нівелювання мети законодавчого регулювання процедур закупівлі, адже відкриває шлях до маніпулювання учасниками загальною вартістю пропозицій, внаслідок чого відкривається можливість під час процедури усунути конкурентів, запропонувавши найнижчу ціну, та після укладення договору підвищити ціну до рівня економічно обґрунтованої (п. 151 постанови);
- укладення додаткових угод до договору про закупівлю щодо зміни ціни на товар із урахуванням подібного підходу спотворюватиме результати торгів та зводитиме нанівець економію, яку було отримано під час підписання договору, та, як наслідок, робитиме результат закупівлі невизначеним й зумовлюватиме неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 5 Закону № 922-VIII (п.152 постанови);
- окрім того, збільшення ціни може призвести до того, що кількість товарів настільки зменшиться, що виконання договору закупівлі в такому обсязі не відповідатиме господарській меті укладення замовником договору закупівлі. До того ж застосування підходу, який передбачає можливість збільшувати ціну за одиницю товару більше ніж на 10 % пропорційно збільшенню ціни товару на ринку, у разі коливання ціни цього товару, спотворюватиме принцип добросовісної конкуренції серед учасників (пункти 153-154 постанови)”.
Судом встановлено, що додатковими угодами № 1 від 18.11.2021, № 2 від 19.11.2021, № 4 від 23.11.2021, № 5 від 15.12.2021, № 6 від 24.12.2021, № 7 від 28.12.2021 до договору від 13.10.2021 № 653 про постачання електричної енергії споживачу загальну ціну договору збільшено на 79,2 % у порівнянні з ціною, встановленою в договору, а кількість електроенергії зменшено на 40 533,55 кВт/год.
Доказів письмового звернення відповідача-1 щодо ініціювання змін до договору № 653 у встановлений п. 13.2 договору 20-ти денний строк суду не надано.
Цінові довідки Чернівецької торгово-промислової палати, які зазначені в акті ревізії, та які надавались до додаткових угод як на підставу зміни ціни, сторони теж суду не надали.
Додатковою угодою від 18.11.2021 № 1 сторони внесли зміни до пункту 1 додатку 2 до договору, а саме збільшено ціну за одиницю кВт до 2,958731 грн/ кВт, що становить 9,99 % від ціни встановленої у договорі
19.11.2021 сторонами укладено додаткову угоду № 2 відповідно до якої збільшено ціну за одиницю кВт до 3,254308 грн/ кВт, що становить 20,98 % в порівнянні із ціною договору. 
Крім цього, пунктом 4 вказаних додаткових угод встановлено, що відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України, сторони дійшли згоди, що умови даної додаткової угоди застосовуються до відносин, які виникли між сторонами до набрання даною додатковою угодою чинності, а саме з 01.11.2021. 
23.11.2025 керуючись п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922 сторони уклали додаткову угоду № 4, відповідно до якої внесли зміни до п. 1 додатку 2 до договору та збільшили ціну до 4,165514 грн/кВт.
15.12.2021 сторони на підставі п. 7 ч. 5 ст. 41 Закону № 922 уклали додаткову угоду № 5, відповідно до якої встановили ціну 4,165514 грн/кВт та загальний обсяг електроенергії 73896,45 кВт. 
У вказаних додаткових угодах (п.4) сторони дійшли згоди, що їх умови застосовуються з 01.11.2021 відповідно ст. 631 ЦК України. 
24.12.2021 сторонами укладено додаткову угоду № 6, відповідно до якої збільшено ціну за одиницю кВт до 4,820749 грн на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922. 
28.12.2021 сторонами на підставі п. 7 ч. 5 ст. 41 Закону № 922 укладено додаткову угоду № 7 відповідно до якої встановлено ціну за одиницю кВт до 4,820749 грн. 
У вказаних додаткових угодах сторони дійшли згоди, що їх умови застосовуються з 01.12.2021 відповідно ст. 631 ЦК України. 
Поряд з тим, відповідачем-1 не вжито належних заходів щодо обґрунтування коливання ціни на ринку електричної енергії.
Будь яких письмових пропозицій (листів, звернень) відповідача-1 на адресу відповідача-2 про зміну ціни за одиницю товару у бік збільшення, із належним обґрунтуванням коливання ціни на ринку, як того вимагає п. 13.8 договору не надходили. Більше того, всі додаткові угоди містять умови щодо застосування збільшення ціни на вже поставлений товар.
Додатковою угодою від 22.11.2021 № 3 сторонами доповнено договір розділом «Порядок та умови зміни ціни».
Відповідно до п. 2 ч.1 статті 43 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю є нікчемним у разі укладення договору з порушенням вимог частини четвертої статті 41 цього Закону. 
Частиною четвертою статті 41 цього Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/ пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі. 
Новий розділ «Порядок та умови зміни ціни», яким доповнено договір, згідно із додатковою угодою № 3 від 22.11.2021, визначає нові договірні зобов`язання для сторін, а тому відрізняється від змісту тендерної пропозиції за результатами електронного аукціону переможця процедури закупівлі. 
Суд погоджується з доводами прокурора, що додаткова угода № 3 від 22.11.2021 укладена з порушенням вимог ч. 4 ст. 41 Закону № 922, тому є нікчемною в силу вимог закону.
Суд дійшов висновку, що при укладенні додаткових угод № 1 від 18.11.2021, № 2 від 19.11.2021, № 4 від 23.11.2021, № 5 від 15.12.2021, № 6 від 24.12.2021, № 7 від 28.12.2021 до договору від 13.10.2021 № 653 порушено вимоги п. 13.8 договору, п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України “Про публічні закупівлі”, а саме вищевказані додаткові угоди укладені без будь яких письмових пропозицій (листів, звернень) Товариства на адресу Обласної лікарні про зміну ціни за одиницю товару у бік збільшення, із належним обґрунтуванням коливання ціни на ринку, а при укладенні додаткових угод №№2,4, 5, 6, 7 перевищено встановлений законодавством максимальний ліміт у 10% у підвищенні ціни на електроенергію як товар у договорі за відсутності належного обґрунтування коливання ціни у відповідний період, відтак вони підлягають визнанню недійсними, так як були укладені всупереч вимогам ст. 41 Закону України “Про публічні закупівлі”, оскільки кожна наступна додаткова угода має фіксовану ціну за одиницю товару, а тому є похідною від попередніх додаткових угод та автоматично незаконною, оскільки без попередньої додаткової угоди ціна по наступній угоді буде фактично перевищувати підвищення ціни за одиницю товару більше, ніж на 10 %, визначених в статті 41 Закону України “Про публічні закупівлі”, у порівнянні із ціною товару, передбаченою Договором.
Водночас, для прийняття рішення про збільшення ціни товару у замовника повинні бути обґрунтовані підстави, зокрема, надані постачальником підтвердження (довідка, експертний висновок) компетентних органів (установ, організацій) про підвищення цін на ринку відповідної продукції.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 вказала, що кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (правові висновки постанов Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 912/1580/18, від 02.12.2020 у справі № 913/368/19, від 11.05.2023 у справі № 910/17520/21).
Сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору. При зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).
Водночас, коливання ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього. На підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, - як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявність коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.
Законом України “Про публічні закупівлі” не передбачено конкретної форми/вигляду інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим (аналогічний висновок, викладено у постанові Верховного Суду від 06.02.2025 у справі № 916/747/24).
Суд виснує, що при укладенні додаткових угод № 1 від 18.11.2021, № 2 від 19.11.2021, № 4 від 23.11.2021, № 5 від 15.12.2021, № 6 від 24.12.2021, № 7 від 28.12.2021 до договору від 13.10.2021 № 653 про постачання електричної енергії споживачу порушено вимоги п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України “Про публічні закупівлі” (який діяв на момент укладення Договору), п. 13.8 договору, а саме перевищено встановлений законодавством максимальний ліміт у 10% у підвищенні ціни на електроенергію як товар у договорі, за відсутності належного обґрунтування коливання ціни у відповідний період.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для визнання оспорюваних додаткових угод недійсними відповідно до статей 203, 215 Цивільного кодексу України.
Б. Щодо стягнення коштів у сумі 109 035,25 грн.
Згідно із частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 зазначила, що на спірні правовідносини поширюються вимоги ст. 1212 ЦК України. Так, Верховний Суд вказав, що відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (п. п. 71, 72, 82 постанови). Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17 суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати. У постанові від 26.09.2019 у справі № 520/4210/18 Верховний Суд зазначив, що тлумачення статті 1212 Цивільного кодексу України свідчить, що необхідно встановити наступні обставини, які у сукупності є підставою для виникнення такого зобов`язання: факт набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього підстав.
Верховний Суд у постанові від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 виснував, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Ефективним способом захисту права є такий, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
У постанові від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 Велика Палата Верховного Суду виклала правовий висновок, згідно з яким, в кінцевому результаті ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту).
Таким чином, у разі задоволення судом першочергової вимоги щодо визнання оспорюваних додаткових угод недійсними, вбачаються всі підстави для задоволення похідної вимоги щодо стягнення незаконно отриманих відповідачем коштів, що дозволить поновити порушені права позивачів як розпорядників коштів.
За спірними додатковими угодами не було набуто додаткового майна порівняно з тим, що було передбачено договором від 13.10.2021 № 653 про постачання електричної енергії споживачу загальну ціну договору, тому у ТОВ «Національна енергетична група» не виникає права на повернення будь-якого майна (двосторонньої реституції) або ж отримання відшкодування за нього, оскільки воно не передавало додаткових кіловат електричної енергії порівняно з умовами договору, а навпаки загальний обсяг отриманої електричної енергії було зменшено із збільшенням вартості за одиницю товару і тому не підлягає застосуванню двостороння реституція. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.03.2024 у справі № 927/68/23.
З урахуванням викладеного, твердження відповідача про необхідність застосування двосторонньої реституції не відповідає характеру спірних правовідносин та положенням чинного законодавства. Оскільки позовна вимога про стягнення грошових коштів є похідною від вимоги про визнання недійсними додаткових угод, правовою підставою для повернення спірних коштів виступає саме відсутність законної підстави для їх набуття, що прямо регулюється статтею 1212 ЦК України.
Враховуючи визнання недійсними № 1 від 18.11.2021, № 2 від 19.11.2021, № 4 від 23.11.2021, № 5 від 15.12.2021, № 6 від 24.12.2021, № 7 від 28.12.2021 до договору від 13.10.2021 № 653 про постачання електричної енергії споживачу загальну ціну договору грошові кошти в сумі 109 035,25 грн є такими, що були безпідставно одержані ТОВ «Національна енергетична група», підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути позивачу, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України.
За таких обставин справи суд вважає, що позовні вимоги про стягнення безпідставно сплачених коштів в сумі 109 035,25грн підлягають задоволенню у повному обсязі.
V. Наявність підстав для звернення прокурора за захистом інтересів держави.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Положення пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України “Про прокуратуру”.
Згідно з абзацами 1 і 2 частини 3 статті 23 Закону України “Про прокуратуру” прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до приписів статті 23 Закону України “Про прокуратуру”:
- представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (ч. 1);
- прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва (ч. 3);
- прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (ч. 4).
Відповідно до ч. 3 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу (ч. 4 ст. 53 ГПК України).
Суд звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.
Разом з тим, прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17).
Таким чином, прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України “Про прокуратуру”, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України “Про прокуратуру”, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.
З огляду на викладене, підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.
У такому випадку суд зобов`язаний дослідити: чи знав або повинен був знати відповідний орган про допущені порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.
Положеннями ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 143 Конституції України передбачено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.
Відповідно до статті 16 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, матеріальною основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.
Частиною 1 статті 60 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, не житлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.
Частиною 2 статті 61 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” передбачено, що органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно складають та схвалюють прогнози відповідних місцевих бюджетів, розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України.
Відповідно до частин 4, 5 цієї ж статті самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону.
Частиною 1 статті 62 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” встановлено, що держава фінансово підтримує місцеве самоврядування, бере участь у формуванні доходів місцевих бюджетів, здійснює контроль за законним, доцільним, економним, ефективним витрачанням коштів та належним їх обліком. Вона гарантує органам місцевого самоврядування доходну базу, достатню для забезпечення населення послугами на рівні мінімальних соціальних потреб.
На виконання зазначених вимог керівником Чернівецької окружної прокуратури пред`являється позовна заява в інтересах держави в особі органу, уповноваженого на здійснення відповідних функцій у даних правовідносинах, а саме Чернівецької обласної ради, департаменту охорони здоров`я Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації) та Західного офісу Держаудитслужби.
02.10.2024 Чернівецькою окружною прокуратурою направлено листа виконуючому обов`язки генерального директора ОКНП «Чернівецька обласна клінічна лікарня» в якому з метою з`ясування обставин зайво сплачених Обласним комунальним некомерційним підприємством “Чернівецька обласна клінічна лікарня” ТОВ «Національна енергетична група» коштів просила у строк до 28.10.2024 направити їй належним чином посвідчені копії документів.
25.10.2024 Обласне комунальне некомерційне підприємство “Чернівецька обласна клінічна лікарня” направило Чернівецькій окружній прокуратурі витребувані документи.
25.02.2025 Чернівецька окружна прокуратура звернулася з листом до виконуючого обов`язків генерального директора ОКНП «Чернівецька обласна клінічна лікарня» у якому просило у строк до 20.03.2025 надати документи на підставі яких укладено додаткові угоди до договору від 13.10.2021 №653 та інформацію щодо джерел фінансування та вжиті заходи.
21.03.2025 Обласне комунальне некомерційне підприємство “Чернівецька обласна клінічна лікарня” направило Чернівецькій обласній прокуратурі витребувані документи та повідомило, що фінансування постачання електричної енергії споживачу здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету, а заходів щодо повернення зайво сплачених коштів лікарнею не здійснювались оскільки підстави для звернення до суду з позовною заявою про визнання недійсними додаткових угод та стягнення бюджетних коштів відсутні, оскільки угоди виконані в повному обсязі.
08.05.2025 Чернівецька окружна прокуратура звернулася до Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області з проханням у строк до 20.05.2025 направити документи що стосуються перебуванні лікарні на обслуговуванні у Управлінні Державної казначейської служби України у Чернівецькій області, головного розпорядника коштів, фінансування витрат, суму коштів сплачену на виконання договору №653 від 13.10.2021, реквізити обласного бюджету на які підлягають повернені зайво сплачені кошти.
Листом від 08.05.2025 Чернівецька окружна прокуратура звернулася до Чернівецької обласної ради з проханням повідомити в строк до 20.05.2025 про вжиті заходи щодо визнання додаткових угод недійсності або встановлення їх нікчемності, повернення до бюджету коштів виплачених на виконання додаткових угод по договору №653 від 13.10.2021.
08.05.2025 Чернівецька окружна прокуратура звернулася до Західного офісу Держаудитслужби з проханням у строк до 20.05.2025 проінформувати чи звертався або має намір звернутися Західний офіс Держаудитслужби із позовною заявою про визнання недійсними додаткових угод по договору №653 від 13.10.2021, за якого бюджету здійснювалося фінансування, чи не повідомляла лікарня про добровільне усунення вказаних порушень, чи оскаржувались дії управління або акт ревізії у цій частині.
08.05.2025 Чернівецька окружна прокуратура звернулася до Департаменту охорони здоров`я Чернівецької ОДА (ОВА) в якому просила в строк до 20.05.2025 повідомити чи звертався або має намір звертатись Департамент охорони здоров`я Чернівецької ОДА (ОВА) із позовною заявою про визнання недійсними додаткових угод по договору №653 від 13.10.2021 та стягнення бюджетних коштів, за рахунок коштів якого бюджету здійснювалось фінансування витрат за згаданим договором та хто являється їх головним розпорядником, чи не відшкодовані бюджетні кошти у добровільному порядку.
16.05.2025 Чернівецька обласна рада повідомила Чернівецьку окружну прокуратуру, що вона дійсно є засновником ОКНП «Чернівецька обласна клінічна лікарня», водночас ОКНП «Чернівецька обласна клінічна лікарня» є підприємством, наділеним усією повнотою прав і обов?язків юридичної особи, визначених цивільним та господарським законодавством, внаслідок чого керівник підприємства самостійно вирішує питання діяльності підприємства. Поряд з тим, галузевим органом, до сфери управління якого входить зазначене підприємство є Департамент охорони здоров`я Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації) до повноважень якого віднесено проведення моніторингу фінансової діяльності підприємства. 
Крім того, Чернівецька обласна рада просила Чернівецьку окружну прокуратуру можливість звернення до суду з відповідним позовом.
19.05.2025 Департамент охорони здоров`я Чернівецької обласної військової адміністрації повідомив Чернівецьку окружну прокуратуру, що не звертався і немає наміру звертатися із позовною заявою про визнання недійсними додаткових угод. ОКНП «Чернівецька обласна клінічна лікарня» фінансується згідно укладених договорів з НСЗУ за програмою медичних гарантій, а оплата комунальних послуг та енегоносіїв здійснюється за рахунок коштів обласного бюджету.
Департамент охорони здоров`я обласної державної адміністрації здійснює перерахування коштів на оплату, комунальних послуг та енергоносіїв загальною сумою, поданою на оплату закладами охорони здоров`я. Департамент охорони здоров`я не здійснює фінансування за договорами і не отримує договори (чи їх копії) при формуванні заявок на фінансування.
Оплата на рахунки від закладів охорони здоров`я до енергокомпанії здійснює Державна казначейська служба на підставі підтверджених документів (договорів, актів, рахунків тощо).
22.05.2025 Західний офіс Держаудитслужби повідомив Чернівецьку окружну прокуратуру, що з Врахуванням позиції Верховного Суду управління не може звертатися з відповідним позовом до суду. Фінансування витрат за вказаним договором здійснюється Обласною лікарнею, а головним розпорядником коштів є Чернівецька обласна рада.
22.05.2025 Чернівецька окружна прокуратура звернулася листами до Чернівецької обласної ради, Департаменту охорони здоров`я Чернівецької ОДА (ОВА) та Західного офісу Держаудитслужби якими повідомила, що правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність договору або додаткових угод до нього на підставі ці кошти витрачаються, такому інтересу не відповідають.
Порушення законодавства про публічні закупівлі при укладенні додаткових угод унеможливлює раціональне та ефективне використання бюджетних коштів і створює загрозу інтересам держави, відтак інснують підстави для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах.
Суд вважає, що дії позивачів свідчать про їх бездіяльність щодо захисту інтересів держави та територіальної громади.
З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що прокурор правильно визначив позивачів у цій справі, оскільки фінансування ОКНП «Чернівецька обласна клінічна лікарня» здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету, розпорядником яких є Департамент охорони здоров`я Чернівецької ОДА (ОВА), а кошти безпідставно одержані Товариством підлягають поверненню до загального фонду місцевого бюджету.
Ураховуючи викладене, в даному випадку Чернівецька обласна рада є органом, уповноваженим на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів обласного бюджету.
До повноважень Департамент охорони здоров`я Чернівецької ОДА, серед іншого, належить забезпечення ефективного і цільового використання відповідних бюджетних коштів, здійснення фінансування закладів охорони здоров`я обласного підпорядкування.
У правовідносинах із Департаментом, як головним розпорядником бюджетних коштів, Обласна лікарня діє як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня (отримувач бюджетних коштів) та є замовником товару в межах затверджених видатків.
Відтак, в даному випадку Департамент є органом, уповноваженим на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів місцевого бюджету.
Західний офіс Держаудитслужби наділений повноваженнями щодо здійснення заходів державного фінансового контролю з метою ефективного, законного, результативного використання державних фінансових ресурсів, досягнення економії бюджетних коштів, у тому числі у сфері здійснення державних закупівель, на території Чернівецької області.
Верховний Суд у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17 та в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 906/296/18, від 20.02.2019 у справі № 912/894/18, від 10.04.2019 у справі № 909/569/18, від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18, від 21.05.2019 у справі № 912/895/18, від 29.05.2019 у справі № 909/545/18, від 20.11.2019 у справі № 912/2887/18, від 29.07.2020 у справі № 924/316/18, від 30.07.2020 у справі № 904/5598/18, від 01.09.2020 у справі № 911/1534/19, від 06.10.2020 у справі № 905/121/19 неодноразово вказував на наявність у Державної аудиторської служби України права на звернення до суду з позовами про визнання недійсними договорів про закупівлю та сформував однозначний правовий висновок, згідно з яким ця служба є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у таких правовідносинах.
Підставою реалізації прокурором представницьких функцій стала усвідомлена пасивна поведінка позивачів, які мають право звернутись до суду щодо захисту порушених інтересів.
Таким чином, компетентні органи були достеменно обізнані з фактом порушення законодавства в сфері публічних закупівель, та в позивачів було достатньо часу для вжиття будь-яких заходів з метою реагування на порушення інтересів держави, проте останні самостійно не захистили інтереси держави в суді.
Суд врахував, що можливість використання відповідачем безпідставно набутого майна, яким виступають у даному випадку грошові кошти, становить суспільний інтерес. Разом з тим, потенційно факт перерахування відповідачу зайвих бюджетних коштів порушує вимоги чинного законодавства, принципи максимальної економії та ефективності, а тому призводить до протиправного витрачання бюджетних коштів, унеможливлює їх раціональне та ефективне використання, що підриває фінансово-економічні основи держави. З наведеного слідує, що при вирішенні даного спору наявний як державний, так і суспільний інтерес.
Прокурор пред`являє позов також в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби з наступних підстав.
Статтею 1 Закону України “Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні” (далі - Закон) визначено, що здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).
Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі (ч. 2 ст. 2 Закону).
Контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України “Про публічні закупівлі”, проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування (ч. 1 ст. 5 Закону).
Держаудитслужба та її міжрегіональні територіальні органи здійснюють моніторинг процедур закупівель, спрощених закупівель, а також закупівель, за якими в електронній системі закупівель оприлюднюється звіт про договір про закупівлю, укладений без застосування електронної системи закупівель, у порядку, встановленому статтею 8 Закону України “Про публічні закупівлі”.
Згідно вимог статті 8 Закону України “Про публічні закупівлі”, моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи.
Отже, з урахуванням указаних вище законодавчих норм (ст. 8 Закону України “Про публічні закупівлі”), згадані органи є ключовими суб`єктами, які наділені повноваженнями на виявлення порушень у сфері публічних закупівель.
Відповідно до приписів п. 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 43 від 03.02.2016 (далі - Положення), Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Згідно підпункту 9 пункту 4 Положення, Держаудитслужба, відповідно до покладених на неї завдань, вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства; передає в установленому порядку правоохоронним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю у разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь.
Підпунктом 20 пункту 6 Положення передбачено, що Держаудитслужба дл виконання покладених на неї завдань має право порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених з порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства.
Згідно пунктом 7 Положення, Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.
Пунктами 1 та 3 Положення про Західний офіс Держаудитслужби затвердженого наказом Держаудитслужби від 02.06.2016 № 23, визначено, що Західний офіс Держаудитслужби підпорядковується Держаудитслужбі та є її міжрегіональним територіальним органом. У складі Офісу утворюються як структурні підрозділи управління у Волинській, Закарпатській, Івано-Франківській, Рівненській, Тернопільській, Чернівецькій, Хмельницькій областях.
Основним завданням Офісу є реалізація повноважень Держаудитслужби території Львівської, Волинської, Закарпатської Івано-Франківської, Рівненської, Тернопільської, Чернівецької, Хмельницької областей, а також на території інших областей за дорученням Голови Держаудитслужби т його заступників.
При цьому, згідно з п. 7 цього ж Положення, Офіс здійснює свої повноваження як безпосередньо, так і через управління. Офіс здійснює контроль за діяльністю управлінь.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України “Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні”, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль та контроль за цільовим та ефективним використанням коштів державного і місцевих бюджетів.
Відповідно до пунктів 8 та 10 статті 10 цього ж Закону, органу державного фінансового контролю надається право: порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень закону та з питань збереження і використання активів.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 по справі № 912/2385/18 також підтверджено підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі Держаудитслужби, яка хоч і не проводила моніторинг публічної закупівлі, однак може і повинна бути позивачем у справах з аналогічних питань.
Таким чином, Західний офіс Державної аудиторської служби України є органом уповноваженим державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах на території Чернівецької області.
Враховуючи вищевикладене, є правомірним та обґрунтованим звернення прокурора в інтересах держави в особі Чернівецької обласної ради, департаменту охорони здоров`я Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації) та Західного офісу Держаудитслужби до суду з позовом та наявність у прокурора підстав для представництва інтересів держави в суді.
VІ. Розподіл судових витрат.
Згідно ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Суд зазначає, що частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Як вбачається із матеріалів справи, Чернівецькою обласною прокуратурою при зверненні з позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 16 956,80 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 1164 від 11.07.2025.
Відповідно до ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вищевикладене, в частині задоволення майнової вимоги судовий збір покладається на відповідача 1, в частині задоволення немайнових вимог (визнання недійсними додаткових угод) судовий збір слід покласти на обидві сторони правочину на відповідача-1 та відповідача 2, які уклали оспорювані угоди з порушенням вимог законодавства, оскільки спір безпідставно доведено до розгляду судом у результаті їхніх обопільних неправомірних дій.
Керуючись статтями 2, 12, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.
2. Визнати недійсними укладені між Обласним комунальним некомерційним підприємством «Чернівецька обласна клінічна лікарня» (вул. Головна, 137, м. Чернівці, 58001, код 43288621) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Національна енергетична група» (вул. Ясська, 13, м. Чернівці, 58005, код 42828866) додаткові угоди до договору від 13.10.2021 № 653 про постачання електричної енергії споживачу: № 1 від 18.11.2021, № 2 від 19.11.2021, № 4 від 23.11.2021, № 5 від 15.12.2021, № 6 від 24.12.2021, № 7 від 28.12.2021.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна енергетична група» (вул. Ясська, 13, м. Чернівці, код 42828866), на користь Чернівецької обласної ради (вул. М. Грушевського, 1, м. Чернівці, код 25081241) в дохід обласного бюджету Чернівецької області 109 035,25 грн за наступними реквізитами: отримувач Чернів.ГУК/Чернівецька обл./24060300, код ЄДРПОУ 37836095, банк отримувача: Казначейство України, IBAN: UA 288999980314060544000024001. 
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна енергетична група» (вул. Ясська, 13, м. Чернівці, код 42828866) на користь Чернівецької обласної прокуратури (вул. Кордуби, 21-А, м. Чернівці, код 02910120, IBAN: – UA378201720343110001000004946, банк – ДКСУ м. Київ) 9689,60 грн судового збору.
5. Стягнути з Обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька обласна клінічна лікарня» (вул. Головна 137, м. Чернівці, код 42828866) на користь Чернівецької обласної прокуратури (вул. Кордуби, 21-А, м. Чернівці, код 02910120, IBAN: – UA378201720343110001000004946, банк – ДКСУ м. Київ) 7267,20 грн судового збору.

Повний текст рішення складено та підписано 17.06.2026.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя М.І. Ніколаєв